КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6625/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.191; ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366; ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України, у кримінальному провадженні № 0000079 від 10.11.2022,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року частково задоволено клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , яке погоджено прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_7 та визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень, з покладенням на нього обов`язків на підставі ч.5 ст.194 КПК України. Строк дії обов`язків визначено до 25 листопада 2024 року включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що оскаржувана ухвала є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки у клопотанні прокурора не встановлено обставин, які визначені п.2 ст.200 КПК України, для зміни запобіжного заходу.

Апелянт наголошує на тому, що в матеріалах провадження містяться докази, що підтверджують належну процесуальну поведінку підозрюваного, що свідчать про відсутність ризиків для досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000079 від 10.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч.4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, та за підозрами ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України та ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

06.12.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з одночасним альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави в розмірі 536 800 грн., в межах строку досудового розслідування тобто до 03.02.2024.

29.02.2024 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва продовжено до 28.04.2024 строк дії обов`язків, покладеного на підозрюваного ОСОБА_7 .

В подальшому, слідчими суддями Шевченківського районного суду міста Києва було неодноразово продовжено строк дії обов`язків.

25.09.2024 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва від частково задоволено клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_7 та визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень, з покладенням на нього обов`язків на підставі ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибути до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду із встановленою періодичністю; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними та особами, що підлягають допиту під час проведення досудового розслідування, у тому числі: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_29 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Строк дії обов`язків визначено до 25.11.2024 включно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_33 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував, що на теперішній час обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного змінилися, оскільки 18.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст.255 КК України, яке кваліфікується як участь у злочинній організації; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, яке кваліфікується як пособництво у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану, у складі злочинної організації, вчинене повторно; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, яке кваліфікується як пособництво у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, вчинені в складі злочинної організації; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, яке кваліфікується як здійснення фінансової операції з майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, а також володіння таким майном та його використання, вчинене у складі злочинної організації, вчинене повторно.

Крім цього, змінюючи підозрюваному ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативно внесеною заставою у розмірі 536 800 грн, в частині розміру застави, а саме: збільшення розміру застави до суми 908 400 грн, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.191; ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366; ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

В той же час, досудовим розслідуванням після обрання запобіжного заходу, встановлено збільшення обсягу обвинувачення, що в сукупності складає більший розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням. У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що клопотання прокурора в частині зміни розміру застави, а саме збільшення розміру застави, підлягає задоволенню.

Разом з тим, при визначенні розміру застави, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , сімейний та майновий стан, інші характеризуючі матеріали надані прокурором та захисником підозрюваного, обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії особливо тяжких.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя визначив підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 908 400 грн, оскільки такий розмір застави, на думку слідчого судді, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить положенням ч.5 ст.182 КПК України та вимогам ст.ст.178, 182, 183 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що прокурором було доведено, що існують нові обставини, пов`язані із тим, що досудовим розслідуванням після обрання запобіжного заходу встановлено збільшення обсягу обвинувачення, що в сукупності складає більший розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає їх обґрунтованими для зміни запобіжного заходу, оскільки вони виникли, після прийняття попереднього рішення. А тому, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованих підстав для зміни альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, а саме її збільшення.

Врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, дані про особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, конкретні обставини справи та мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення доведено обставини, які дають підстави для висновків, що збільшення застави, тобто альтернативного запобіжного заходу, зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечать виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи про те, що слідчим суддею не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності та можливість призначення йому, у випадку визнання винуватим в інкримінованому останньому злочині, покарання у вигляді позбавлення волі, колегія суддів доходить висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, а саме, що підозрюваний використовуючи своє матеріальне становище та соціальні зв`язки зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2

Судді

: ОСОБА_3 ____________ ОСОБА_4____________