Справа № 283/1247/15-к
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2024 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника: ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження№0000851 від 27.11.2014 р. за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , гр-на України, з середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2014 року о 15 годині, неповнолітній ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою вчинення нападу для заволодіння грошовими коштами та чужим майном, поєднаного з проникненням в житло та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та із застосування такого насильства, прибув до будинку АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , через незамкнені вхідні двері, протиправно проник до приміщення вищевказаного житлового будинку, де в кімнаті будинку висловив погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я власниці - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в разі відмови віддати йому належні їй грошові кошти. Під час висловлювання погроз ОСОБА_9 направляв невстановлений слідством предмет, схожий на пістолет, якого приніс з собою, в ділянку лоба голови ОСОБА_11 , що остання сприйняла як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю.

Не отримавши грошей та відомостей про місце їх знаходження, ОСОБА_9 , застосував до потерпілої насильство небезпечне для життя та здоров`я, яке виразилось у тому, що він підійшов до потерпілої, яка сиділа на стільці та застосовуючи грубу фізичну силу, почав наносити численні удари кулаками обох рук в ділянку живота. Продовжуючи свої злочинні дії, взяв кухонний ніж в господарстві потерпілої і демонструючи його перед обличчям ОСОБА_11 , направляв вістря ножа в передню ділянку її тулуба, погрожуючи позбавити її життя, в разі відмови передати грошові кошти.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_9 зняв з голови ОСОБА_11 жіночу хустку та вставши позаду потерпілої, обхопив її шию хусткою, кінці якої перекрутив між собою і прикладаючи значних фізичних зусиль стискав шию потерпілої, перекриваючи їй дихання. Періодично послаблював стискання шиї, та повторював свої вимоги. Не отримуючи позитивної відповіді, продовжував стискання шиї.

Під час стискання шиї, ОСОБА_11 від недостатності кисню знепритомніла, а отямившись зрозуміла, що погрози ОСОБА_9 становлять реальну загрозу її життю та здоров`ю і можуть бути ним реалізовані. Усвідомлюючи, що через свій похилий вік, у зв`язку із застосованим до неї під час нападу фізичного насильства, не може чинити опору, повідомила про місцезнаходження грошей та передала ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 116 грн., що зберігала під доріжкою на підлозі, в кімнаті власного будинку.

Отримавши кошти, ОСОБА_9 , будучи незадоволений їх незначною сумою, продовжив свої неправомірні дії, та почав вимагати ще грошей у потерпілої, погрожуючи спалити будинок разом з власницею, при цьому демонстративно спалював газету, яку взяв в приміщенні будинку, перед обличчям ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що такими діями здійснює психологічний тиск на потерпілу за для досягнення своєї злочинної мети.

Не змігши примусити ОСОБА_11 передати гроші, ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном, почав оглядати приміщення будинку та кладову кімнату і незаконно заволодів майном ОСОБА_11 : мобільним телефоном «Самсунг GT-E12001» чорного кольору вартістю 300грн. з сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 10грн.; скляним бутлем ємкістю 10л., заповненим саморобною горілкою, що вартості не становить; скляною пляшкою ємкістю 0,5л., заповненою саморобною горілкою, що вартості не становить; скляною пляшкою ємкістю 0,25л., заповненою саморобною горілкою, що вартості не становить; пустим синтетичним мішком, що вартості не становить.

Залишаючи помешкання ОСОБА_11 , ОСОБА_9 пригрозив позбавити її життя, в разі повідомлення правоохоронним органам про напад.

В результаті вище вказаних злочинних дій, що були направлені на досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_9 незаконно заволодів майном та грошима ОСОБА_11 , чим спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 426грн.

Неповнолітній ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій 26 листопада 2014 року у вечірній час, у період між 20 та 22 годиною, з метою вчинення чергового нападу для заволодіння чужим майном, поєднаному з проникненням в житло та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу і застосування такого насильства, прибув до будинку АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб біля будинку, через незамкнені вхідні двері, протиправно проник до приміщення вищевказаного житлового будинку, де в кімнаті будинку погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для риття та здоров`я господарки - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в разі відмови віддати належні їй грошові кошти або вказати їх місцезнаходження.

Під час вчинення розбійного нападу у ОСОБА_9 , який не отримав грошей та відомостей про місце їх знаходження, виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_12 з корисливих мотивів. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_9 застосував до потерпілої насильство небезпечне для життя та здоров`я, яке виразилось у тому, що він взяв жіночу хустку жовтого кольору, яка належала потерпілій та вставши позаду потерпілої, обхопив її шию хусткою, 2 кінці якої перекрутив між собою і прикладаючи значних фізичних зусиль стискав шию потерпілої, перекривав їй дихання, при цьому висловлював погрозу вбити її, шляхом удушення, в разі відмови віддати належні їй грошові кошти. Під час удушення, ОСОБА_9 послаблював стискання шиї, та повторював вимоги. Не отримуючи позитивної відповіді, продовжував стискання шиї.

ОСОБА_12 сприймаючи погрози ОСОБА_9 , як такі, що можуть бути ним реалізовані, усвідомлюючи, що через свій похилий вік, у зв`язку із застосованим до неї під час нападу фізичного насильства, не може чинити опору та самостійно вжити заходів до самозбереження, погодилась повідомити про місцезнаходження грошей та передала ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 2500 грн., що зберігала в синтетичному мішку з-під цукру, на полиці шафи, розташованої у коридорі власного будинку.

Отримавши грошові кошти, ОСОБА_9 завершуючи реалізацію свого умислу, встав позаду потерпілої, обхопив її шию вищевказаною хусткою, на кінцях якої завчасно зробив 2 петлі для полегшення удушення, через які просунув не встановлений досудовим слідством предмет, та обертаючи, закручував хустку на шиї, таким чином з великою силою здавив органи шиї потерпілої, чим умисно вбив останню.

Смерть ОСОБА_12 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї.

Водночас ОСОБА_9 у ході умисного вбивства ОСОБА_12 заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді: косо-горизонтально розташованої незамкненої странгуляційної борозни, саден шиї, крововиливів у м`які тканини шиї, перелому правого ріжка під`язикової кістки, переломів правої долі щитоподібного хряща, лівого верхнього ріжка на місці з`єднання з долею щитоподібного хряща, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

В результаті вище вказаних злочинних дій, що були направлені на досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_9 незаконно заволодів грошима ОСОБА_12 в сумі 2500 грн. та вчинив її умисне вбивство з корисливих мотивів.

На підставі викладеного обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень:

- за ст. 187 ч.3 КК України, як вчинення умисних дій, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майно, поєднаних із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, поєднаному із проникненням в житло;

- за ст. 187 ч.4 КК України, як вчинення умисних дій, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій, та поєднаному з проникненням у житло, із заподіяння тяжких тілесних ушкоджень;

- за ст. 115 ч.2 п.6 КК України, як вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 , вчиненого з корисливих мотивів.

Під час судового розгляду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , в якому останній просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності по даному кримінальному провадженню у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення злочинів передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 115 ч.2 п.6 КК України у кримінальному провадженні №0000851 від 27.11.2014р..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник підтримали раніше подане клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та просили його задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_9 роз`яснено і останньому зрозуміло, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, тобто не свідчить про його виправдання, оскільки провадження припиняється не за відсутності події злочину й не за відсутності в діянні особи складу злочину, а внаслідок збігу строку давності повноваження держави щодо кримінального переслідування особи, яка вчинила злочин.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання обвинуваченого, вважаючи що клопотання не може бути задоволено, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, в тому числі за умисне вбивство, за яке йому може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_8 повністю підтримав думку прокурора та вважає, що дане кримінальне провадження закрито бути не може.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши докази по матеріалах кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого та його захисника про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000851 від 27.11.2014р. за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 115 ч.2 п.6 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4, 115 ч.2 п.6 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, у редакції, чинній на момент вчинення, відносились до особливо тяжких злочинів.

Як встановлено судом, останнє за часом кримінальне правопорушення інкриміноване ОСОБА_9 мало місце 26.11.2014 року, тобто з дня вчинення інкримінованих злочинів на даний час пройшло більше десяти років. На момент вчинення кримінального правопорушення 26 листопада 2014 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був неповнолітнім.

Крім цього, згідно положень ч.1 ст. 106 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 106 КК України визначено строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у разі вчинення особою особливо тяжкого злочину - десять років.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Відповідно до п.п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Судом встановлено, що перебіг строку давності не зупинявся, ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду не ухилявся, в розшуку не перебував, останній в період досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження нового злочину не вчиняв.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального

правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за

таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК

України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. І ст. 49 КК України та за

наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч 3 ст. 285. ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку

встановлення передбачених Ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже, системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, в тому числі самим обвинуваченим або його захисником.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 є особливо тяжкими злочинами, з дня вчинення яких і до дня постановлення даного судового рішення, минуло більше 10 років й обвинуваченим та його захисником було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.106 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що наявні правові підстави для задоволення клопотання захисника обвинуваченого та самого обвинуваченого ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно останнього.

На підставі ст. ст. 49, 106 КК України, керуючись ст. ст. 286, 288, 372 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_9 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , гр-на. України, з середньою освітою, раніше не судимого, звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000851 від 27.11.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_9 за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України - закрити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування на суму 10750 грн. 89 коп. віднести на рахунок держави.

Речові докази по факту розбійного нападу на ОСОБА_11 :

- жіночу хустку чорного кольору, ніж, корпус непрацюючого мобільного телефону «Самсунг GT-E 12001», відріз зеленого коврика зі слідами термічної дії; мобільний телефон «Самсунг GT-E12001» - передати володільцю;

- DVD-диски з відомостями, здобутими в ході процесуальних дій залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази по факту умисного вбивства ОСОБА_12 :

- хустку жовтого кольору повернути за належністю;

- ніж, частину деревини, DVD-диски з відомостями здобутими в ході процесуальних дій та зразок крові ОСОБА_9 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Присяжні ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5