"22" листопада 2024 р. Справа № 363/3896/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про відмову в задоволенні клопотання, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про відмову в задоволенні клопотання, в якій вона просить скасувати постанову дізнавача СД Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 01.10.2024 року про відмову в задоволенні її клопотання та визначитися ст. 122 КК України замість ст. 126 КК України та виконати вимогу прокурора від 22.05.2024 року про перехресний допит.

Дослідивши подану заявником скаргу, суд прийшов до наступного.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303КПК України.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий, дізнавач або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили бездіяльність (за наявності трьох обов`язкових ознак: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена), оскарження яких передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Натомість зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про передачу кримінального провадження до слідчого відділу, надання запиту до МОУ про вилучення відео на місці події кримінального правопорушення.

Вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій передбачений Главами 20,21 КПК України, однак витребування слідчим доказів до цього переліку не внесено, як і передача справи слідчому відділу.

Щодо клопотання про проведення перехресного допиту, сама скаржниця у скарзі зазначає, що не заявляла клопотання про проведення такої слідчої дії, зазначену вказівку дав прокурор, а вона в поданому клопотанні лише зауважила на пропущення дізнавачем строку виконання такої вказівки. Тож відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України ОСОБА_2 не є суб`єктом оскарження зазначеної постанови дізнавача в цій частині.

Згідно із ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Тож з огляду на вищевикладене оскаржувана постанова слідчого не охоплюються вичерпним переліком, який передбачений ст. 303 КПК України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про відмову в задоволенні клопотання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1