Справа № 165/3096/21 Провадження №11-сс/802/340/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 02 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000514 від 23.09.2021.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Зазначено і про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних нетяжкого і тяжкого злочинів, що стверджується матеріалами кримінального провадження, а також існують підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Посилаючись на це, а також на те, що підозрюваний раніше судимий, після вчинення злочинів виїхав за межі України та в подальшому повернувся самостійно, слідчий у поданому клопотанні просить застосувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, так як існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 02.08.2024 таке клопотання слідчого задоволено.

Підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Нововолинська Волинської області, не працюючому, не одруженому, з професійно-технічною освітою, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30.09.2024 включно.

Строк тримання під вартою постановлено обчислювати з 02.08.2024.

Водночас, ОСОБА_8 визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України в разі внесення застави на підозрюваного покладено наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, прокуратури чи відділення поліції; не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання чи роботи; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для поїздок за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України, які відносяться до категорії умисних нетяжкого і тяжкого злочинів, його особу, а також існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що й дає обґрунтовані підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою. При цьому, жоден більш м`який запобіжних захід не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Зазначає про те, що слідчий суддя не мотивував свого рішення про неможливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, обмежившись загальними фразами. Судове рішення не містить належного обґрунтування необхідності тримання ОСОБА_8 під вартою, а також посилання на докази, які підтверджують висновки суду. Зазначає, що неправильним в ухвалі слідчого судді є посилання на стан здоров`я ОСОБА_8 , оскільки жодного доказу з цього приводу, досліджено не було. Надуманим також є послання слідчого судді про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки він має матір, сестру, власне житло і майно. Неправильним також є посилання слідчого судді про те, що ОСОБА_8 немає офіційного джерела доходу, так як до його затримання він офіційно працював у Республіці Польща і мав доходи, про що свідчить те, що при його екстрадиції і передачі до України в нього були власні зароблені кошти. Це все свідчить, що клопотання слідчого було розглянуто поверхнево. Окрім того, в оскаржуваній ухвалі відсутнє обґрунтування наявності хоча б одного з ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а їх наявність обґрунтована лише припущеннями слідчого. Сама ж тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Тому захисник переконаний, що оскаржувана ухвала постановлена без врахування обставин справи, особи затриманого, що свідчить про незабезпечення об`єктивного з`ясування обставин, як це передбачено в ст.370 КПК України. Окрім того, захисник зазначає про те, що визначений розмір застави в максимальному його розмірі (80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) є завідомо непомірним для підозрюваного. При цьому, є не співмірність розміру застави із сумою викраденого майна, тобто завданого збитку.

12 серпня 2024 року захисником подано доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначає, що ОСОБА_8 було оголошено про підозру за епізодом про вчинення крадіжки, де сума викраденого майна становить 587 грн., тому з урахуванням внесених змін до КУпАП та інших Законів України щодо посилання відповідальності за дрібне викрадення чужого майна, підозра у вчиненні злочину за ч.3 ст.185 КК України на сьогоднішній день є необґрунтованою. Також вказує про те, що ОСОБА_8 не знав його перебування в розшуку, оскільки за місцем проживання ніхто не проживав, підозра його родичам не вручалась, він виїхав з території України до того як йому направлялась підозру поштовим зв`язком і він не мав жодного статусу у кримінальному провадженні. Тому захисник вважає, що обґрунтованою може бути лише підозра за ч.2 ст.190 КК України, який є нетяжким злочином, то підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає. Окрім того, необґрунтованість підозри за ч.3 ст.185 КК України виключає можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги із доповненнями, думку підозрюваного та його захисника, які апеляційні вимоги підтримали і просили задовольнити, прокурора і слідчого, які їх заперечили та просили залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом вірно встановлено, і це повністю відповідає матеріалам кримінального провадження, що СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000514 від 23.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_10 , якому 02.08.2024, - повідомлено про підозру у їх вчиненні. Обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким, як вбачається із судового рішення, слідчий суддя дав належну правову оцінку.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_8 та його вік, інших даних про його особу, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначенням розміру застави.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, ніде офіційно не працює у зв`язку з чим законних джерел прибутку немає, не навчається, раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення тяжких злочинів проти власності, відбував реальну міру покарання.

В даний час ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень проти власності ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, які відповідно за кваліфікацією злочинів є тяжким та нетяжким злочинами, і санкція першого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Також встановлено, що ОСОБА_8 відразу ж після вчинюваних дій про які йде мова в даному кримінальному провадженні, в яких він підозрюється, виїхав за межі України. ОСОБА_8 перебував у міжнародному розшуку аж до встановлення слідством про те, що він знаходиться під арештом на території Республіки Польща з 21.06.2023 по 24.05.2024, перебуваючи в пенітенціарному закладі. Компетентними органами Республіки Польща прийнято рішення про видачу ОСОБА_8 правоохоронним органам України за підозрою у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів повністю погоджується із висновком слідчого судді місцевого суду про наявність ризиків того, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд вважає, що лише такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою, зможе дієво запобігти ризикам, які доведені слідчим та прокурором під час судового розгляду клопотання, а не будь-який інший більш м`який, передбачений ст.176 КПК України, тобто не пов`язаний із триманням під вартою, в тому числі домашній арешт, як про це зазначає сторона захисту.

При цьому, доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не доведено того, що більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою, а це домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, є цілком безпідставними, оскільки на думку колегії суддів в цій частині клопотання слідчого і рішення слідчого судді є обґрунтованим.

Цілком обґрунтованими і доведеними є ризики, які зазначені у клопотанні та рішенні слідчого судді, а тому апеляційні доводи про те, що такі ризики є лише непідтвердженими припущеннями, судом до уваги як на підставу для скасування судового рішення, не приймаються.

На переконання апеляційного суду слідчий суддя обираючи щодо підозрюваного такий запобіжний захід як тримання під вартою врахував усі обставини, що враховуються у відповідності до положень ст.178 КПК України.

Той факт, що підозрюваний має житло, постійне місце проживання, є у нього матір і рідна сестра, жодним чином з урахуванням доведеності наявності вищезгаданих підозри та ризиків, не дає суду підстав для обрання щодо нього менш суворого запобіжного заходу і, зокрема домашнього арешту, як про це просить сторона захисту.

Також слідчим суддею вірно встановлено, що ОСОБА_8 є особою яка офіційно не працевлаштована, а посилання сторони захисту про те, що він працював за межами України не підтверджено будь-якими доказами. При цьому, така обставина жодним чином не може свідчити про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Таким чином, вищенаведені й усі інші доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду фактично були належним чином враховані слідчим суддею, і з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та не дають жодних підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, тобто не пов`язаного із триманням під вартою, як про це просить сторона захисту.

Правильним також є висновки суду про необхідність визначення застави, однак її розмір 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є завідомо непомірним для підозрюваного, з огляду на таке.

Так, приписами ч.4 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється, окрім іншого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який згідно із ст.12 цього Кодексу, є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А тому, апеляційний суд належним чином у відповідності до ч.4 ст.182 КПК України враховує обставин кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_8 , інших даних про його особу, встановлених судом ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та відповідно вважає за можливе зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку колегії суддів, такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Таким чином, апеляційну скаргу сторони захисту слід задовольнити частково, а оскаржуване судове рішення в частині визначення розміру застави, - змінити.

В іншій частині ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 02 серпня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 в частині визначення розміру застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків змінити, визначивши його у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді