Справа № 487/4683/24
Провадження № 1-кс/487/3246/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянув у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000354 від 09.04.2024 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.408 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 09.04.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000354, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в якому просив надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із встановленням строку дії ухвали до моменту приводу підозрюваного до суду.

Клопотання мотивоване тим, що станом на теперішній час місце перебування ОСОБА_6 невідоме, але відповідно до наявної інформації від головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України після виїзду 19.02.2024 ОСОБА_6 через пункт пропуску Рава-Руська останній по теперішній час на території України не повернувся. 21.05.2024, у відповідності до положень ст. 281 КПК України, ОСОБА_6 був оголошений в розшук у зв`язку із невідомим місцезнаходження підозрюваного та у зв`язку з тим, що підозрюваний не з`являється без поважних причин на виклик слідчого. Проведеними слідчими діями та іншими заходами встановити місцезнаходження підозрюваного не надалося можливим, у зв`язку з чим відповідною постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного оголошено у розшук.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши клопотання, а також матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання,за змістом ч.2 ст.188 КПК України, може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Відповідно до ч. 3 ст. 188 КПК України, прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Згідно ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд немає права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею,судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Відповідно ч. 4 ст. 189 КПК України,слідчий суддя,суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного,обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного,обвинуваченого,а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний,обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000354 від 09.04.2024 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у відповідності до наказу №154 від 16.06.2022 командира військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_6 призначено на посаду головного сержанта розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, з подальшим неодноразовим його продовженням та до теперішнього часу, відповідно до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» почав діяти воєнний стан в Україні.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший сержант ОСОБА_6 під час проходження військової служби, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Поряд з цим, відповідно ст. 124 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, старший сержант ОСОБА_6 , як головний сержант взводу зобов`язаний, зокрема, підтримувати бойову готовність особового складу, озброєння та техніки взводу; постійно підтримувати високий рівень професійних знань, умінь та навичок, працювати над їх удосконаленням; знати керівні документи з бойової підготовки, забезпечувати виконання їх вимог сержантським (старшинським) складом взводу, надавати командирові взводу пропозиції щодо планування, організації, проведення заходів із бойової підготовки та заходів з професійного розвитку сержантського (старшинського) складу взводу, вдосконалення їх методичної підготовки; здійснювати контроль за додержанням військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу військової дисципліни, виконанням ними правил носіння військової форми одягу, доповідати командирові взводу про застосовані ним заохочення і накладені на військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу стягнення; постійно працювати над удосконаленням особистого стилю роботи та керівництва, бути взірцем для особового складу взводу щодо виконання службових обов`язків; постійно знати наявність особового складу взводу та місце його перебування тощо.

Однак, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, старший сержант ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.02.2024 № 47, старшому сержанту ОСОБА_6 , надано щорічну відпустку строком на 15 діб, з 17.02.2024 по 04.03.2024.

Проте, старший сержант ОСОБА_6 , вирішив ухилитись від військової служби та не з`являтися з відпустки до місця проходження служби.

Реалізуючи свій умисел, старший сержант ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 124, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, 05 березня 2024 року з метою ухилитися від військової служби не з`явився із щорічної відпустки на службу, а саме до місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та, як наслідок, ухиляється від проходження військової служби по теперішній час.

Таким чином, у період з 05 березня 2024 року по теперішній час, старший сержант ОСОБА_6 без поважних причин обов`язки військової служби не виконує, до місця несення служби безпідставно не прибуває, проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживає жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

Дії старшого сержанта ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, кваліфіковано за ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: матеріалами службового розслідування від 06.03.2024; показаннями свідка ОСОБА_8 від 20.05.2024; показаннями свідка ОСОБА_9 від 02.05.2024; показаннями свідка ОСОБА_10 від 02.05.2024; показаннями свідка ОСОБА_11 від 02.05.2024; іншими матеріалами досудового розслідування.

Повідомлення про підозру та повістки про виклик на 14.05.2024, 15.05.2024, 16.05.2024 ОСОБА_6 , у зв`язку із неможливістю вручення, здійснено у спосіб для вручення повідомлень, із дотримання вимог ст. 278, Глав 6 та 11 КПК України, так 10.05.2024 повістки та повідомлення про підозру: опубліковано у ЗМІ Урядовий кур`єр випуск №96 від 1.05.2024; опубліковано на сайті офісу Генерального прокурора; вручено посадовим особам військової частини НОМЕР_1 (за місцем роботи); направлено на електрону поштову адресу посольства України в Республіці Польща; направлено у скановану вигляді у месенджері Whatsapp на номер м.т. НОМЕР_2 , який вказаний ОСОБА_6 у рапорті про надання відпустки як контактний телефон.

У визначені дати підозрюваний до органу досудового розслідування не з`явився без поважних причин та не повідомив про причини свого неприбуття. Станом на теперішній час місце перебування ОСОБА_6 невідоме, але відповідно до наявної інформації від головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України після виїзду 19.02.2024 ОСОБА_6 через пункт пропуску Рава-Руська останній по теперішній час на території України не повернувся.

21.05.2024 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного оголошено у розшук.

З огляду на викладене, у зв`язку із доведенням слідчим у клопотанні обставин, передбачених ч. 4 ст. 189 КПК України, враховуючи те, що підозрюваний, з метою ухилення від відповідальності, фактично переховується від органів досудового розслідування та, одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинивши дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу, клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 184, 189, 190 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу в судове засідання для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду; після 07.10.2025 року; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді або відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть подані під час підготовчого провадження в суді, можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1