Справа № 559/2009/22
Провадження № 1-кп/559/33/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2024 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження № 30000071 від 08.08.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей , чи осіб в похилого віку немає, працюючого на посаді головного державного інспектора митного поста «Дубно» Рівненської митниці Державної фіскальної служби України, раніше не судимого

та клопотання захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 367 КК України, на підставі ст. 49 КК України, за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, обіймаючи посаду головного державного інспектора митного поста «Дубно» Рівненської митниці ДФС, 21.05.2018 року, у робочий час, перебуваючи на своєму робочому місці, митному посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шо за адресою АДРЕСА_2 , достовірно знаючи свої службові обов`язки, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх (бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити, маючи реальну можливість діяти так, як того вимагають інтереси служби, не виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них та здійснив митне оформлення вантажного транспортного засобу марки DAF, модель НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 на підставі товаросупровідних документів, які містять недостовірні дані стосовно дати першої реєстрації автомобіля, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам щодо несплати митних платежів, які необхідно було сплатити у сумі 613814,08 гривень, з них 511511,73 гривень акцизного податку та 102302,35 гривень ПДВ.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України, тобто невиконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю заперечив свою винуватість у зміненому пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 367 КК України, однак не заперечив проти задоволення клопотання його захисника про закриття кримінального провадження відносно нього та звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник обвинуваченого- адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.367 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

В судовому засіданні прокурор не заперечила проти закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з часу вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме з 21 травня 2018 року до теперішнього часу минуло понад п`ять років, крім того, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченими, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, тому у відповідності до ст. 49 КК України є підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Ст. 350 КПК України передбачено, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Таким чином, якщо під час здійснення судового провадження, надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, наведені норми покладають на суд обов`язок невідкладно перейти до вирішення такого клопотання. Суд з`ясувавши думку учасників провадження , постановляє ухвалу.

Невідкладність вирішення клопотання пов`язана із тим, що суд, встановивши наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах, ухвалює рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриває провадження у справі.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню вини у вчиненні кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини.

В даному провадженні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину не визнав, однак надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього через закінчення строків давності.

Згідно ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою(постанова Верховного Суду України від 22.09.2022 року, справа № 559/182/19, провадження № 51-5223 км21).

Тому, до ухвалення вироку у справі, суд не може робити висновки про винуватість особи, тим більше тоді, коли строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності спливли значно раніше, ніж суд робить такий висновок.

За таких обставин суд зазначає, що вина ОСОБА_3 у висунутому обвинуваченні за ч.2 ст. 367 КК України судом не встановлена, а від так до останнього слід застосувати правові заходи поводження як з невинуватою особою.

Виходячи з фактичних обставин кримінального провадження, подія кримінального правопорушення мала місце 21 травня 2018 року, а відтак, на даний час сплинув, передбачений п.3 ч.І ст.49 КК України п`ятирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг; не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості, згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Як вбачається з матеріалів справи у даному кримінальному провадженні строки давності не зупинялися.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченим заперечувати проти закриття провадження і в такому разі, судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти закриття провадження із відповідних підстав.

З`ясувавши позицію обвинуваченого, захисника, впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення. Окрім того, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про судимість відсутні, кримінальне правопорушення вчинене ним вперше, а також обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження із вказаних підстав.

Об`єднана палата Верховного Суду (справа № 203/241/17; провадження № 51-4251кмо21) сформулювала висновок з приводу стягнення процесуальних витрат, який зводиться до того, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

За таких обставин, процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 3260 гривень 66 копійок необхідно віднести на рахунок держави.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Заявлений на досудовому слідстві цивільний позов повернуто прокурору.

Арешт на майно скасувати.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 288, 369-372 КПК України, ст.ст. 49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.367 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30000071 від 08.08.2022 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - закрити.

Скасувати арешт на майно, накладений згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 04.07.2022 року, а саме: на 1/3 квартири, загальною площею 58,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 35863685, що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

-вилучений під час тимчасового доступу до речей та документів у ТСЦ МВС України № 8041 за адресою м. Київ вул. Перемоги, 20 оригінал іноземного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки DAF, модель НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 - № НОМЕР_3 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3260 гривень 66 копійок - віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1