Справа № 296/9768/24
УХВАЛА

Іменем України

23 жовтня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження № 0000064 від 17.11.2023 про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотаннями в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області в складі групи слідчих здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 17.11.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством час вступив у злочинну змову з невстановленою слідством особою, направлену на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів та усунення перешкод, а саме: 20.12.2022 заснував ФОП « ОСОБА_5 », код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 основним видом діяльності якого є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів.

В подальшому ОСОБА_5 , 20.12.2022, будучи зареєстрованим як фізична особа підприємець та маючи відповідні ліцензії та КВЕД, що дають право на міжнародні вантажні перевезення, отримав особистий кваліфікований електронний підпис користувача «26B2648ADD3032E104000000BC963500173BAE00» для авторизації у системі «Укртрансбезпеки» Шлях» та створив особистий кабінет ліцензіата з метою подавання заявок на внесення військовозобов`язаних осіб до системи «Шлях» в якості водіїв ФОП « ОСОБА_5 »

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа, достовірно знаючи що у військовозобов`язаних осіб (клієнтів), які мали намір виїхати за межі території України, немає законних підстав для перетину державного кордону в умовах дії правого режиму «Воєнний стан», усвідомлюючи, що наявність відомостей про особу у системі «Шлях», відповідно до п. 2-9 Правил перетинання державного кордону, надасть їм право на безперешкодний виїзд за межі території України, ОСОБА_5 надав для невстановленої слідством особи особистий кваліфікований електронний підпис до особистого кабінету ліцензіата системи «Шлях», а також печатку ФОП « ОСОБА_5 », для того щоб останній мав можливість також подавати заявки щодо осіб, які мають намір виїхати із України в якості водіїв ФОП « ОСОБА_5 »

В подальшому невстановлена слідством особа укладала фіктивні трудові договори, які не зареєстровані у встановленому законом порядку, та приймала на посади водіїв ФОП « ОСОБА_5 » осіб, які мали намір перетнути державний кордон України, при цьому останні розуміли, що вказані особи не здійснюватимуть визначені їм обов`язки, а основною метою прийняття їх на вказану посаду є забезпечення внесення відомостей щодо них до системи «Шлях» з метою подальшого незаконного перетину такими державного кордону України.

В подальшому, невстановлена слідством особа, від імені керівника ФОП « ОСОБА_5 », що є суб`єктом господарювання, яке має ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі ліцензіат), авторизуючись у системі «Шлях» за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП), отримував доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 подавав заяви на внесення військовозобов`язаних осіб (клієнтів) до системи «Шлях» як водіїв ФОП « ОСОБА_5 » та після схвалення поданих заяв виготовляв пакет документів, необхідний для перетину державного кордону України.

Так, у період часу з 27.01.2023 до 17.05.2023 ОСОБА_5 сприяв незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів та усунення перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, щодо 19 осіб, 1 з яких було відмовлено в перетині державного кордону, 12 до України не повернулися.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 залучив до злочинної діяльності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 залучив до злочинної діяльності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

03.09.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

У вказаному кримінальному провадженні 03.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлено про підозру, а саме про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Відповідно до санкції ч. 5 ст. 185 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Орган досудового розслідування вважає, що існує необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «RENULT MASTER» з VIN-кодом НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_5 та д.н.з. НОМЕР_6 , з метою забезпечення спеціальної конфіскації, у зв`язку з тим, що автомобіль використовувався фігурантами кримінального провадження як знаряддя вчинення злочину.

Встановлено, що використовуючи електронний цифровий підпис ФОП ОСОБА_6 під час внесення відомостей в інформаційну систему «Шлях» вказував осіб, які мають намір перетнути державний кордон України на автомобілі марки ««RENULT MASTER» з VIN-кодом НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_8 , а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 2. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 3. 28.09.2023 щодо ОСОБА_11 , НОМЕР_7 ; 4. 24.10.2023 щодо ОСОБА_12 , НОМЕР_8 ; 5. 31.10.2023 щодо ОСОБА_13 , НОМЕР_9 ; 6. 05.12.2023 щодо ОСОБА_14 , НОМЕР_10 .

Крім того, згідно відомостей Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України особи, які здійснили виїзд закордон на вказаному транспортному засобі не були працевлаштовані як водії у ФОП « ОСОБА_6 », відомості щодо сплати податків, отримання доходів та сплати загальнообов`язкового соціального страхового внеску щодо вказаного ФОП відсутні.

З огляду на викладене, автомобіль марки RENAULT MASTER» д.н.з. НОМЕР_6 з VIN-кодом НОМЕР_4 використовувався підозрюваним ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та був підшуканий, виготовлений, пристосований як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Слідча клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в ньому.

Дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, суд приходить до наступних висновків.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ч. 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна, а також враховуючи мету накладення арешту на мано - забезпечення спеціальної конфіскації, вважає наявними підстави для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «RENAULT MASTER» д.н.з. НОМЕР_6 з VIN-кодом НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з забороною користування, розпорядження та відчуження вказаного автомобіля.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1