ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000426 внесеного до ЄРДР 12.08.2019, про застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в селі Потоки, Жмеринського району, Вінницької області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000426 від 12.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що близько 21 години 00 хвилин, 12.08.2019 водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «LADA 212140», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Т-0218 сполучення Лука-Барська-Біликівці-Ямпіль, зі сторони міста Жмеринка в напрямку села Станіславчик Жмеринського району, в межах перехрестя з ґрунтовою дорогою, перед зміною напрямку руху, що полягала у зміщенні автомобіля ліворуч з виїздом на смугу зустрічного руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де з необережності, допустив зіткнення із мотоциклом марки "Suzuki Bandit", без державних номерних знаків, під керуванням ОСОБА_7 , що рухався у попутному напрямку по зустрічній смузі руху в процесі обгону вказаного автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла «Suzuki Bandit» ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 02.10.2019 № 92, ОСОБА_7 отримав сполучну травму у вигляді: ушитих (забитих) ран та синця на обличчі, перелому кісток носу, забою головного мозку, перелому грудини, перелому 3-го ребра справа та подвійний перелом 2-го ребра зліва, забою обох легень, крововиливу у м`які тканини навколо грудного відділу аорти, численних (наскрізних) розривів правої долі печінки, гемоперитонеум, відкритого вивиху кісток передпліччя в лівому ліктьовому суглобі, закритого перелому нижньої третини правої стегнової кістки, відкритого перелому правої п`яткової кістки, численних ушитих ран та саден кінцівок, яка ускладнилась травматичним шоком (клінічно), та стала причиною смерті ОСОБА_7 і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебуває у прямому причинному зв`язку зі смертю.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 28.12.2019 № 104 пасажир мотоцикла «Suzuki Bandit», ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку легкого ступеню, забійної рани тім`яної ділянки голови, закритого перелому латеральної маси крижової кістки справа, перелому правої лонної та сідничної кісток, перелому поперечного відростка п`ятого поперекового хребця, закритого перелому зовнішнього виростка правої стегнової кістки, правого наколінника, перелому основної фаланги першого пальця правої стопи, множинних саден правого плеча та нижньої кінцівки, які належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи від 01.02.2024 № 23-5754, дії водія «LADA 212140», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10.1. ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням події ДТП та її наслідками.

Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

Порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, водієм ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме з настанням смерті ОСОБА_7 та отриманням потерпілою ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

19.11.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Потоки, Жмеринського району, Вінницької області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, з вищою освітою, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом огляду місця ДТП від 12.08.2019;

висновком судово-медичної експертизи від 13.08.2019 № 92;

висновком судово-медичної експертизи від 28.12.2019 № 104;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

протоколом проведення слідчого експерименту від 13.11.2019

протоколом проведення слідчого експерименту від 09.12.2019

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9

висновком додаткової автотехнічної експертизи від 01.02.2024 № 23-5754;

іншими доказами.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що зумовлює необхідність обрання йому запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_4 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_4 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з тим, що показання свідків, потерпілих та висновки експертів мають важливе доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи сукупність характеризуючих даних підозрюваного, його соціальні зв`язки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид передбаченого покарання, а також те, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення загинула одна людина, а інша отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 злочину, тяжкість покарання, а також наявність перелічених вище ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, керуючись ст. 40, 131, 132, 176-178, 181, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити свою злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому останньому необхідно обрати саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим та прокурором не доведено в клопотанні та в судовому засіданні, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування, а також, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків визначених КПК України.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, працює, раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем роботи.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання, пояснень прокурора, слідчим суддею не встановлено таких обставин як переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню або що йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З огляду на наведене вище слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, роботи, особу підозрюваного, наслідки кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому, з метою попередження можливого його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до останнього слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати житло в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22:00 по 06:00 годину кожної доби, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 січня 2025 року.

Строк дії ухвали суду визначити до 18 січня 2025 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_10