Справа № 301/2656/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

"08" серпня 2024 р. м. Іршава

Слідча суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава клопотання в кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 20 липня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з початковою освітою, раніше не судимого - ,

за ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ відділення поліції №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 20 липня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 липня 2024 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисних спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись в тому, що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, попередньо знаючи про те, що указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, на території України введено режим воєнного стану, перебуваючи на території Хустського району Закарпатської області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено) використовуючи мобільний телефон із сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , шляхом авторизації у автоматизованій системі Інтернет - банкінгу «Приват 24», видавши себе за законного володільця персональної інформації - клієнта даного банку, незважаючи на те, що доступ до особистих банківських рахунків та системи дистанційного доступу до них являються захищеними, ОСОБА_5 отримав доступ до управління послугами банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , та переконавшись в наявності грошових коштів на банківському рахунку потерпілого без його згоди та відома, а саме ОСОБА_7 , здійснив перерахунок коштів двома транзакціями, зокрема о 13 год. 28 хв. на суму 3 015,08 грн. та о 13 год. 30 хв. на суму 3 015,08 грн., із вищевказаного рахунку на картковий рахунок № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 . За наведених обставин ОСОБА_5 діючи незаконно, таємно, умисно з корисливих мотивів заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 на суму 6 030,08 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того 18 липня 2024 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисних спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись в тому, що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, попередньо знаючи про те, що указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, на території України введено режим воєнного стану, перебуваючи на території Хустського району Закарпатської області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено) використовуючи мобільний телефон із сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , шляхом авторизації у автоматизованій системі Інтернет - банкінгу «Приват 24», видавши себе за законного володільця персональної інформації - клієнта даного банку, незважаючи на те, що доступ до особистих банківських рахунків та системи дистанційного доступу до них являються захищеними, ОСОБА_5 отримав доступ до управління послугами банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , та переконавшись в наявності грошових коштів на банківському рахунку потерпілого без його згоди та відома, а саме ОСОБА_7 , здійснив перерахунок коштів транзакцією о 15 год. 12 хв. на суму 13050,00 грн., із вищевказаного рахунку на картковий рахунок № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 . За наведених обставин ОСОБА_5 діючи незаконно, таємно, умисно з корисливих мотивів заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 на суму 13 050,00 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того 19 липня 2024 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисних спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись в тому, що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, попередньо знаючи про те, що указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, на території України введено режим воєнного стану, перебуваючи на території Хустського району Закарпатської області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено) використовуючи мобільний телефон із сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , шляхом авторизації у автоматизованій системі Інтернет - банкінгу «Приват 24», видавши себе за законного володільця персональної інформації - клієнта даного банку, незважаючи на те, що доступ до особистих банківських рахунків та системи дистанційного доступу до них являються захищеними, ОСОБА_5 отримав доступ до управління послугами банківських рахунків АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_3 , та переконавшись в наявності грошових коштів на банківських рахунках потерпілого без його згоди та відома, а саме ОСОБА_7 , здійснив перерахунок коштів, зокрема о 07 год. 50 хв. на суму 1 909,55 грн., із рахунку № НОМЕР_5 та другою транзакцією о 07 год. 50 хв на суму 1 608,04 грн. із рахунку № НОМЕР_3 на картковий рахунок № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 . За наведених обставин ОСОБА_5 діючи незаконно, таємно, умисно з корисливих мотивів заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 на суму 3 517,59 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того 19 липня 2024 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисних спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись в тому, що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, попередньо знаючи про те, що указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, на території України введено режим воєнного стану, перебуваючи на території Хустського району Закарпатської області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено) використовуючи мобільний телефон із сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , шляхом авторизації у автоматизованій системі Інтернет - банкінгу «Приват 24», видавши себе за законного володільця персональної інформації - клієнта даного банку, незважаючи на те, що доступ до особистих банківських рахунків та системи дистанційного доступу до них являються захищеними, ОСОБА_5 отримав доступ до управління послугами банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , та переконавшись в наявності грошових коштів на банківському рахунку потерпілого без його згоди та відома, а саме ОСОБА_7 , здійснив перерахунок коштів о 14 год. 32 хв. на суму 904,52 грн., із вищевказаного рахунку на картковий рахунок № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 . За наведених обставин ОСОБА_5 діючи незаконно, таємно, умисно з корисливих мотивів заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 на суму 904,52 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

29 липня 2024 року процесуальним керівником по кримінальному провадженню ОСОБА_9 . погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану, повторно.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий, з початковою освітою, раніше не судимий.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.07.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 20.07.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.07.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.07.2024;

- протоколом огляду документів від 22.07.2024;

- протоколом (додаткового) допиту свідка ОСОБА_8 від 22.07.2024;

- протоколом огляду документів від 22.07.2024;

- протоколом огляду документів від 23.07.2024;

- протоколом (додаткового) допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.07.2024;

- протоколом огляду місця події від 24.07.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.07.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.07.2024;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 28.07.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07.08.2024;

Таким чином, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий СВ ВП № 1 Хустського районного управління поліції ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби не заперечив.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просила відмовити в клопотанні як необгрунтованому та такому, що суперечить вимогам КПК України, натомість просила застосувати до свого підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`зання.

Суд, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , дослідивши клопотання, вважає, що таке підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено слідчим суддею, слідчими слідчого відділення відділення поліції № 1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 20 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що домашній арешт вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява №23755/07, параграф 104). Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Основними ризиками, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування суду, знищити, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідча суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, оскільки вважає, що обрання даного запобіжного заходу буде достатнім для досягнення мети його застосування, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим у частині 1 цієї статті. А також покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідча суддя -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний західу вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 22 год. 00 год. до 06 год. 00 хв.наступної доби залишати місце свого проживання - будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- не залишати у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого СВ відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, у провадженні якого перебуває провадження, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора та суду за межі Хустського району, Закарпатської області, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом в межах строку досудового розслідування до 06 жовтня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити начальнику відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області та прокурору Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 08.08.2024 року о 16 год. 50 хв.

Слідча суддя: ОСОБА_1