печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням слідчого третього слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу застосованого до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000070 від 26.03.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого третього слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , за погодження прокурора Дарницької спеціалізованої прокурора тури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про зміну підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження № 0000070 від 26.03.2024.

Підставою для зміни запобіжного заходу прокурор вказує те, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.07.2024 (справа № 757/29980/24-к) відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн., проте підозрюваний не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та не надав документ що це підтверджує.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання просив задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що ОСОБА_5 в повному обсязі виконує обов`язки, покладені на нього ухвалою Печерського районного суду м. Києва, а також те, що визначений ухвалою Печерського районного суду м. Києва розмір застави є непомірним для нього.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000070 від 26.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Досудового розслідування встановлено, що внаслідок кримінально протиправної діяльності ОСОБА_5 , що полягала у заволодінні військовою службовою особою із зловживання службовим становищем зазначеного іншого військового майна, державі в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1 033 400 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні військовою службовою особою із зловживання службовим становищем іншим військовим майном, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

03.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.07.2024 (справа № 757/29980/24-к) відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн., із покладенням на підозрюваного обов`язків, строком до 03.09.2024, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

В силу вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно норм ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, за правилами ч. 3 ст. 173, ч. ч. 1, 4 ст. 194 КПК України застосуванню до особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, підлягає найбільш м`який запобіжний захід, який здатен забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Отже, підставою для зміни запобіжного заходу за ініціативою прокурора, слідчого є істотні для вирішення питання про його вид та/або обсяг обставини, які виникли після прийняття рішення про застосування первісного запобіжного заходу, або існували на той час, втім не були відомі стороні обвинувачення.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Відповідно до ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Отже, ОСОБА_5 повинен був протягом п`яти днів внести заставу у розмірі 605 600 грн на розрахунковий рахунок Печерського районного суду м. Києва. Проте, вказаної вимоги ст. 182 КПК України ОСОБА_5 не дотримався, посилаючись на його фінансову не спроможність.

Загальною підставою зміни запобіжного заходу з застави на тримання під вартою є умисні дії підозрюваного особи, направлені на невиконання рішення суду. Проте умислу в діях ОСОБА_5 слідчим суддею не встановлено, зокрема:

- в ухвалі Печерського районного суду м. Києва не зазначено граничний строк внесення коштів та наслідки, які можуть настати у зв`язку з невнесенням коштів протягом цього строку;

- стороною обвинувачення не доведено наявності у підозрюваного фінансової спроможності внесення застави станом на день звернення із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, в ході досудового розслідування не зафіксовано порушення ОСОБА_5 як загальних обов`язків підозрюваної особи, визначених ст. 42 КПК, так і обов`язків, покладених на нього ухвалою Печерського районного суду м. Києва. Підстави застосування запобіжного заходу та обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, не змінилися. В діях ОСОБА_5 умисел на невиконання рішення Печерського районного суду м. Києва в частині не сплати застави відсутній, тому слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 .

Слід врахувати практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення по справі «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року, в якому суд зазначив: «п. 78. Гарантії передбачені п. З статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні у справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів, для гідного людяного проживання».

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 200, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1