У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2024 року м. Ужгород
Прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.12.2023 року, оскільки більш точний час встановити не виявилось за можливе, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на створення злочинної організації, керівництво такою організацією, участь у злочинній організації, а також організацію заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в умовах воєнного стану, здійснення незаконних операцій, з використанням електронно-обчислювальної техніки, у складі злочинної організації.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 встановив зв`язки з особами, які схильні вчиняти злочини шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в результаті чого з`ясував про способи та методи заволодіння чужим майном.
Усвідомлюючи, що досягти мети незаконного збагачення шляхом вчинення вказаних дій він самостійно не зможе, ОСОБА_4 розробив план злочинної діяльності, який передбачав: отримати у користування приміщення які використовуватимуться учасниками злочинної організації, як офісні приміщення так званих операторів «колл-центру», з яких здійснюватимуться телефонні дзвінки потерпілим, з метою заволодіння коштами шляхом обману за допомогою незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з періодичною зміною розташування таких приміщень з метою не викриття злочинної діяльності злочинної організації; пошук осіб співорганізаторів злочинної організації, які будуть допомагати здійснювати загальне керівництво злочинною організацією; пошук осіб учасників злочинної організації, що володіють угорською мовою, так званих операторів «колл-центру», які здійснюватимуть телефонні дзвінки потерпілим та будуть володіти технічними знаннями в сфері інформаційно-комунікаційних технологій та які за допомогою засобів електронних комунікацій (включаючи інформаційно-комунікаційні технології, програмні, програмно-апаратні засоби, інші технічні та технологічні засоби і обладнання) зможуть вчиняти заволодіння коштами шляхом обману та вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки; пошук осіб, учасників злочинної організації, які мають знання щодо особливостей роботи міжнародної платіжної системи, автоматизованої банківської системи та володіючи цими відомостями, здійснюватимуть оформлення переказів коштів потерпілих шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальн ої техніки наступними способами, зокрема шляхом переказу з банківської платіжної картки потерпілої особи на рахунки інших підставних осіб, для виведення в подальшому цих коштів в готівку; пошук осіб на території Угорщини, які б надавали засоби та знаряддя, тобто сприяли вчиненню кримінальних правопорушень іншими учасниками злочинної організації, а саме: здійснювали пошук осіб, що не володіють про злочинний план злочинної організації, які реєстрували на своє ім`я банківські рахунки в банківських установах для отримання у користування банківських карток, які б використовували інші учасники злочинної організації для заволодіння коштами потерпілих; пошук особи яка за необхідності здійснюватиме виїзд за межі території України до Угорщини де отримуватиме обналічені від шахрайських дій «колл-центру» грошові кошти, після чого ввозитиме їх на територію України; доведення до вказаних осіб плану злочинної діяльності та отримання їх згоди на участь у його реалізації; організацію управління, фінансування злочинної організації та розподілу коштів від злочинної діяльності між її учасниками; приховування злочинної діяльності шляхом забезпечення її учасників закритими від загального доступу каналами зв`язку, які не дають можливості втрутитись іншій особі, яка не володіє про злочинні наміри злочинної організації, тобто включення до спеціально створених Telegram каналів.
Діючи на виконання розробленого злочинного плану ОСОБА_4 , з цією метою залучив до участі у злочинній організації ряд осіб, в тому числі ОСОБА_5 , який добровільно вступивши до складу злочинної організації, створеної ОСОБА_4 , як її співорганізатор та керівник злочинної організації виконував наступні функції: виступав співорганізатором злочинної організації, та здійснював загальне керівництво даною злочинною організацією; здійснював підбір приміщення де працювали так звані оператори «колл-центру»; підшукав та залучив до складу злочинної організації учасників; контролював роботу на офісах так званих операторів «колл-центру»; відповідав за матеріально технічне забезпечення офісу так званих операторів «колл-центру», забезпечував комп`ютерною технікою та всім іншим, що необхідне для його функціонування; проводив співбесіди з особами які працювати так званими операторами «колл-центру», інструктував так званих операторів «колл-центру» з приводу шахрайської діяльності якою займалась злочинна організація, приймав їх на роботу а також на власний розсуд звільняв їх; приймав активну участь на всіх стадіях вчинюваних злочинною організацією злочинів.
У період з грудня 2023 року по червень 2024 року, створена ОСОБА_4 , злочинна організація за участю ОСОБА_6 вчинила ряд особливо тяжких злочинів.
03.06.2024 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.
Цього ж дня, у ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , який перебував у користуванні підозрюваного ОСОБА_5 виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , яке поміщено до паперового конверту НПУ СУ; два листа з чорновими записами та пластикова карта з Sim-карти, які поміщені до спецпакету НПУ PSP2203053; банківську карту АТБ маркету № НОМЕР_3 , яку поміщено до спецпакету НПУ PSP 2203652.
Разом з тим, прокурор вказує, що виявленні та вилучені речі під час санкціонованого обшуку, є матеріальним об`єктом, які були знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст.98 КПК України, вказані речі та предмети визнані речовими доказами у даному провадженні.
Отже, враховуючи вище викладене, враховуючи, що санкцією ст.190 КК України передбачено конфіскацію майна, а також те, що з метою збереження речових доказів, по яких необхідно провести судові експертизи, та інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність яких виникне у ході розслідування провадження, прокурор у клопотанні просить накласти арешт.
13.06.2024 року через канцелярію суду від представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , надійшли письмові заперечення. Зокрема вказує, що прокурором у клопотанні не доведено той факт, що вилучений автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі сліди або інші відомості, які можуть бути використані під час розслідування кримінального провадження. Стверджує, що даний автомобіль не перебував у постійному користуванні підозрюваного ОСОБА_5 .. Стверджує, що автомобіль на праві власності належить ОСОБА_7 , придбаний за її особисті кошти та жодного відношення кошти за які був придбаний автомобіль не мають до розслідуваного кримінального правопорушення. Також вказує на відсутність достатніх підстав вважати, що вилучений автомобіль підлягатиме конфіскації у разі призначення покарання, оскільки сул в рамках розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, може його і не призначити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Власник майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, однак у письмових запереченнях від 13.06.2024 року представник ОСОБА_9 просить розгляд клопотання провести без їх участі.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
03.06.2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.
03.06.2024 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук в автомобілі, яким користується ОСОБА_5 - «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно протоколу обшуку, в ході такого було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , яке поміщено до паперового конверту НПУ СУ; два листа з чорновими записами та пластикова карта з Sim-карти, які поміщені до спецпакету НПУ PSP2203053; банківську карту АТБ маркету № НОМЕР_3 , яку поміщено до спецпакету НПУ PSP 2203652.
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 .
Постановою слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 вилучене майно та речі визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Так, на переконання слідчого судді вилучене майно, в тому числі автомобіль «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, є речовими доказами.
Щодо заперечень адвоката ОСОБА_8 слідчий суддя зазначає наступне.
ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрівається у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів за які передбачена відповідальність у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.
Тяжкість покарання яке загрожує підозрюваному дає підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до дій з метою приховування, знищення майна чи інших доків, які мають важливе значення для доказування у даному кримінальному провадженні.
Факт користування підозрюваним ОСОБА_5 вилученим автомобілем був встановлений слідчим суддею під час вирішення клопотання про надання дозволу на проведення обшуку в автомобілі.
Відтак, на переконання слідчого судді, вказаний автомобіль міг зберегти на собі сліди злочину чи містить інші відомості, які мають важливе значення для доказування у даному кримінальному провадженні.
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу у кримінальному проваджені та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки таке могло зберегти на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення судових експертиз, а також встановленню істини у справі.
Щодо доводів клопотання прокурора про необхідність накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає, що з цих підстав клопотання до задоволення не підлягає, оскільки прокурором не доведено, що до вилученого майна може бути застосована така конфіскація, що власнику майна у даному кримінальному провадженні було оголошено підозру чи те, що таке було придбане за кошти отримані злочинним шляхом.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання та арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на речі та предмети, які було вилучено під час проведення обшуку транспортного засобу марки «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме:
1) транспортний засіб марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 ;
2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , яке поміщено до паперового конверту НПУ СУ;
3) два листа з чорновими записами та пластикова карта з Sim-карти, які поміщені до спецпакету НПУ PSP2203053;
4) банківська карта АТБ маркету № НОМЕР_3 , яка поміщена до спецпакету НПУ PSP 2203652.
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 21.06.2024 року о 10 год. 25 хв.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1