Справа № 147/911/24
Провадження № 1-кп/147/86/24
УХВАЛА

20 листопада 2024 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-ща Тростянець кримінальне провадження за №0000113 від 13.05.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

До Тростянецького районного суду Вінницької області надійшов вищевказаний обвинувальний акт, разом з яким було подано угоду про визнання винуватості від 28.06.2024 укладену між прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому кримінальному проваджені ОСОБА_4 за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , та за письмової згоди потерпілого, в затвердженні якої ухвалою суду від 13.11.2024 було відмовлено.

Згідно обвинувального акта, 13.05.2024 близько 15 год. ОСОБА_4 , проходячи по АДРЕСА_1 , виявив, що у домоволодінні АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , відкрита хвіртка, а тому вирішив зайти на територію домоволодіння та попросити у господаря води. Пройшовши на територію через незамкнуту хвіртку, ОСОБА_4 виявив, що на території домоволодіння відсутні власники, а на столі посеред подвір`я знаходиться акумуляторний оприскувач марки «Gerrard» моделі «GS-12», який належить ОСОБА_6 .

Так, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, у ОСОБА_4 виник раптовий умисел вчинити крадіжку чужого майна, а саме вищезазначеного оприскувача. В подальшому реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, маючи на меті власне збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в період дії воєнного стану, який діє відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2024 та Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та який в подальшому було неодноразово продовжено, а востаннє відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 №49/2024 та Закону України №3564-IX від 06.02.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 таємно викрав належний ОСОБА_6 акумуляторний оприскувач марки «Gerrard» моделі «GS-12» вартістю 1153 грн. Після цього, ОСОБА_4 залишив місце події та, отримавши можливість розпорядитись викраденим майно на власний розсуд, направився до місця свого проживання в АДРЕСА_1 . Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1153 грн, тобто обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КК України, у зв`язку з декриміналізацією інкримінованого його підзахисному правопорушення.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав в повному обсязі та просив закрити відносно нього кримінальне провадження.

Прокурор вважав, що є всі підстави для задоволення клопотання захисника обвинуваченого та закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив про розгляд справи без його участі. Окрім того вказав, що не заперечує проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028,00 грн) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Положеннями ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке ставиться у вину ОСОБА_4 було вчинено 13.05.2024.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 грн.

Отже, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується вчинення крадіжки майна на суму 1153,00 грн в умовах воєнного стану, та кваліфікованого його дії за ч. 4 ст.185 КК України.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ураховуючи те, що вартість майна, крадіжка якого інкримінується ОСОБА_4 становила 1153,00 грн, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн, то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, то вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Відтак, клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню слід віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст.58 Конституції України, ст.4, 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284,ч.2 ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000113 від 13.05.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого суді Тростянецького районного суду Вінницької області від 14.05.2024 у справі №147/737/24 - скасувати.

Речові докази: акумуляторний оприскувач марки «Gerrard» моделі «GS-12» об`ємом 12 літрів, який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 залишити у власності останнього.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 08.00 год. 21.11.2024.

Суддя ОСОБА_1