Справа № 450/453/24 Провадження № 1-кс/450/665/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в:

01 серпня 2024 року ОСОБА_3 звернувся із заявою, у якій просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2024 року на мобільний телефон «OnePlus 10R» ІМEI1: НОМЕР_1 ,ІМEI2: НОМЕР_2 .

Мотивував заяву тим, що постановою дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2024 року закрито кримінальне провадження № 0000031 від 05.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Однак, питання щодо скасування арешту майна у такій не вирішено. З огляду на вказане просив заяву задовольнити.

Розпорядженням № 95 від 01 серпня 2024 року та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між слідчими суддями Пустомитівського районного суду Львівської області визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву згідно якої просив скасувати арешт майна.

Представник ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, однак 06 серпня 2024 року від дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 надійшла заява, згідно мотивів якої просив проводити розгляд справи у його відсутності, при вирішенні заяви поклався на розсуд суду. Крім цього, скерував матеріали кримінального провадження № 0000031 від 05.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши подану заяву, додані до неї документи та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2024 року накладено арешт на мобільний телефон «OnePlus 10R» ІМEI1: НОМЕР_1 , ІМEI2: НОМЕР_2 , із поміщеною у нього sim-картою з номером НОМЕР_3 для збереження речових доказів.

Як вбачається з наведеної ухвали, необхідність накладення арешту на вказане майно була обумовлена потребою у недопущенні знищення слідів кримінального правопорушення, що в подальшому унеможливить здійснення усіх необхідних слідчих дій в рамках кримінального провадження.

Постановою дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2024 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, закрито кримінальне провадження №0000031 від 05.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З вищенаведеної постанови вбачається, що дізнавач СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 постановив залишити у камері зберігання речових доказів ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області до вирішення питання про скасування накладеного арешту речові докази, зокрема мобільний телефон «OnePlus 10R» ІМEI1: НОМЕР_1 , ІМEI2: НОМЕР_2 , із поміщеною у нього sim-картою з номером НОМЕР_3 для збереження речових доказів.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, частинами третьою та четвертою статті 174 КПК України врегульовано порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

За приписами частини 4 ст. 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом. Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч.4 ст.132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст.3 Конституції України, ст.13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК України є нормою, за якою кримінальному процесуальному законі встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК України вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном.

У даній справі за заявою, що розглядається, кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрив дізнавач СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 і з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді про арешт майна, постановлена в межах кримінального провадження № 0000031 від 05.02.2024 року, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 15 квітня 2024 року у справі №554/2506/22.

За таких обставин, скасування арешту майна після закриття кримінального провадження органом досудового розслідування не відноситься до компетенції слідчого судді, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1