Справа № 302/873/24
Провадження № 1-кп/302/129/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2024 селище Міжгір?я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке 13 червня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пилипець Міжгірського району Закарпатської області, з вищою освітою, раніше не судимого, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 364, частиною 2 статті 366 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, будучи обраним Пилипецьким сільським головою, відповідно до протоколу засідання першої сесії четвертого скликання Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 11.04.1998 приступив до виконання своїх повноважень, був переобраний та займав вказану посаду до 29.10.2016.

У відповідності до частин 4, 5 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_3 , як голова сільської ради, зобов`язаний забезпечувати, у межах наданих законом органам виконавчої влади повноважень на відповідній території, додержання Конституції та законів України, організовувати в межах, визначених законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, скликати сесії ради, вносити пропозиції та формувати порядок денний сесій ради і головувати на пленарних засіданнях ради, а також нести персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Встановлено, що ОСОБА_3 перебуваючи на посаді Пилипецького сільського голови, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, обіймаючи посаду в органах місцевого самоврядування, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, діючи всупереч частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» а саме, будучи обізнаним та достовірно знаючи, що відповідно пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 12 Земельного кодексу України та статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» питання регулювання земельних відносин належить виключно до компетенції сільської ради, а тому вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської ради, 22 грудня 2013 року, перебуваючи у приміщені Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, за адресою: Закарпатська обл., с. Пилипець, 75, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що на розгляд сесії зазначені питання в рішеннях №№ 17, 18, 19 двадцять сьомої сесії 6 скликання Пилипецької сільської ради від 22.12.2013 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 , а саме затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передачі у приватну власність гр. ОСОБА_6 земельних ділянок, кадастрові номери :09:002:0015 площею 0,6884 га в ур. «Загорода», :09:002:0013 площею 0,1037 га в ур. «Загорода», :09:002:0012 площею 0,0481 га в ур. «Загорода», що знаходяться в межах населеного пункту с. Пилипець, для ведення особистого селянського господарства, не виносилось і сесією сільської ради відповідні рішення не приймалися та у вказаних виданих ОСОБА_3 рішеннях, які є офіційними документами зазначені завідомо неправдиві відомості, як сільський голова підписав та видав вказані рішення, завіривши їх гербовою печаткою Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області на підставі якого підписав та завірив гербовою печаткою Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області і сам проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передачі у приватну власність ОСОБА_6 зазначених земельних ділянок.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконну та безоплатну передачу ОСОБА_6 у приватну власність земельних ділянок, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді сільського голови Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, обіймаючи посаду в органах місцевого самоврядування, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, діючи всупереч частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме, будучи обізнаним та достовірно знаючи, що в рішеннях №№ 17, 18, 19 двадцять сьомої сесії 6 скликання Пилипецької сільської ради від 22.12.2013 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 », які є офіційними документами, внесені ним завідомо неправдиві відомості, будучи обізнаним в тому, що відповідно пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 12 Земельного кодексу України, статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» питання регулювання земельних відносин належить виключно до компетенції сільської ради, використовуючи свої службові повноваження, якими зловживаючи, умисно, всупереч інтересам служби, в інтересах третіх осіб, прагнучи шляхом зловживання своїм службовим становищем неправомірно та безоплатно передати у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальним розміром 0,8402 га в ур. «Загорода» в межах с. Пилипець Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області громадянину ОСОБА_6 , на підставі вищевказаних підроблених рішеннях, з метою доведення до кінця свого злочинного умислу спрямованого на неправомірну безоплатну передачу вказаних земельних ділянок у власність останньому, як сільський голова 22.12.2013, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у своєму службовому кабінеті, у приміщені Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, за адресою: Закарпатська область, с. Пилипець, 75, підписав та завірив гербовою печаткою Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області рішення, які є офіційними документами та проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передачі у приватну власність гр. ОСОБА_6 земельних ділянок, кадастрові номери :09:002:0015 площею 0,6884 га в ур. «Загорода», :09:002:0013 площею 0,1037 га в ур. «Загорода», :09:002:0012 площею 0,0481 га в ур. «Загорода», що знаходяться в межах населеного пункту с. Пилипець, для ведення особистого селянського господарства.

В результаті чого, на основі вищевказаних складених та виданих ОСОБА_3 підроблених завідомо неправдивих документів, було незаконно відчужено земельні ділянки площею 0,6884 га, 0,1037 га та 0,0481 га, загальною площею 0,8402 га, вартістю 817 040,00 гривень що спричинило збитки охоронюваним законом правам і державним інтересам в особі Пилипецької сільської ради Хустського (раніше Міжгірського) району Закарпатської області на вказану суму, яка в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, що відповідно до частини 4 примітки до статті 364 КК України вважається тяжкими наслідками

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 364 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та громадським інтересам, та частиною 2 статті 366 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні подав клопотання з проханням звільнити його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Обвинувачений підтримав заявлене його захисником клопотання та підтвердив суду про розуміння наслідків закриття кримінального провадження згідно статті 49 КК України, тобто з нереабілітуючих підстав.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження з підстав спливу строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Також, з урахуванням тяжкого майнового стану обвинуваченого, висловив прохання щодо зарахування в рахунок держави витрат за проведення експертиз.

Пилипецькою сільською радою Хустського району Закарпатської області явку представника не забезпечено, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлено в установленому законом порядку.

Вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за частиною 2 статті 364 та частиною 2 статті 366 КК України підлягає закриттю, із звільненням останнього від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до частини 4 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв?язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Окрім іншого, згідно пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 364 КК України згідно з нормами статті 12 КК України є тяжким злочином, а за частиною 2 статті 366 КК України - нетяжким злочином.

Відповідно до положень пунктів 3 та 4 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у законі строки:

- п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

- десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті КК, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з?явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п?ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п?ять років.

Судом враховується, що в межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 у розшук не оголошувався, від слідства та суду не ухилявся.

Приймаючи до уваги, що інкриміновані ОСОБА_3 діяння на день розгляду провадження віднесено до категорії тяжких та нетяжких злочинів, за класифікацією статті 12 КК України, враховуючи, що строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 364 та частиною 2 статті 366 КК України становить десять та п?ять років відповідно, при цьому інкриміновані йому кримінальні правопорушення фактично були вчинені не пізніше 22.12.2013, тобто закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю, із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід та цивільний позов у провадженні відсутні.

На підставі статей 12, 44, 49 КК України та керуючись статтями 100, 124, 284, 288, 314, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 364, частиною 2 статті 366 КК України на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 КК України, у зв?язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 13 червня 2024 року відносно ОСОБА_3 за частиною 2 статті 364, частиною 2 статті 366 КК України, закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України - у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Витрати за проведення експертиз у розмірі 5410,48 грн (п?ять тисяч чотириста десять гривень 48 коп.) - зарахувати в рахунок держави.

Речові докази: земельні ділянки з кадастровими номерами: :09:002:0013; :09:002:0012; :09:002:0140; :09:002:0141 - повернути власникам.

Скасувати арешт, накладений 22 грудня 2023 року ухвалами слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області в справі № 304/2921/23, на земельні ділянки з кадастровими номерами :09:002:0013 та :09:002:0012.

Скасувати арешт, накладений 12 червня 2024 року ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області в справі № 304/2921/23, на земельні ділянки з кадастровими номерами :09:002:0140 та :09:002:0141.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 09.08.2024.

Суддя ОСОБА_1