Дата документу 22.07.2024
Справа № 334/5782/24
Провадження № 1-кс/334/1735/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , старшого дізнавача Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі її заяви від 12.06.2024 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 . Оскільки відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 не внесені у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, скаржник звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 12.06.2024 року про вчинення кримінального правопорушення ЄО №15396.

В судовому засідання скаржник ОСОБА_3 підтримала свою скаргу та просила її задовольнити.

Представник Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області в судовому засідання заперечувала проти задоволення скарги, оскільки відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей за заявою, та надала матеріали щодо проведеної перевірки за заявою Дейнеги-Косатої М,А.

Заслухавши скаржника, представника Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3 , вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 1 статті 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення, а не відомості про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Отже, відповідній реєстрації підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які мають достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою (повідомлення) про злочин є наявність у таких документах об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Цими даними є фактичні докази, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року по справі № 556/450/18.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення усі елементи складу злочину, достатньо даних про об`єктивні ознаки злочину.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернулася 12.06.2024 року із заявою до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , яка незаконно, шахрайським шляхом отримала кошти, а саме надала неправдиві відомостей до Управління соціального захисту населення ЗМР. В заяві зазначила, що їй стало відомо, що ОСОБА_5 має статус багатодітної матері, матері одиначки, та отримувала відповідні соціальні виплати на дітей. Однак, з відзиву на позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Дніпровськомурайону про відібрання малолітніх дітей від батьків, без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, який на даний час перебуває у провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя, їй стало відомо, що батько ОСОБА_8 проживав із ОСОБА_5 та дітьми, матеріально забезпечував, дарував подарунки, давав дітям кошти, та інше.

Станом на час розгляду скарги відомості до ЄРДР на підстави заяви ОСОБА_3 , внесені не були.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Чинним КК України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочини і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У поданій заяві ОСОБА_3 , про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2024, яка подана нею до Запорізького РУПГУНП в Запорізькій області, копія якої долучена скаржником до матеріалів скарги, не зазначено об`єктивних даних, що свідчать про ознаки злочину, передбаченого ст. 190 КК України, у заяві не наведено будь-яких фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а відтак вона не може вважатись такою, що підлягає обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Слід зазначити, що кваліфікація дій за ст. 190 КК України, утворює склад цього злочину коли є заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Слідчий суддя звертає увагу, шо в заяві ОСОБА_3 , відсутні будь які дані щодо заволодіння ОСОБА_5 чужим майном або придбання права на майно шляхом обману, а саме не зазначено коли, де та яку суму. Крім того скаржник не зверталась із заявою до Управління соціального захисту населення ЗМР, щодо проведення перевірки щодо виплачених сум ОСОБА_5 , а звернулась із заявою про кримінальне провадження, для вирішення цивільного позову щодо відібрання дітей, який перебуває на розгляді у Ленінському районному суді м. Запоріжжя, та в якому вона не приймає участь і не є стороною, однак посилається, що проживає разом із позивачем ОСОБА_6 .

Отже, наведені заявником дані не можуть бути достатніми і безумовними підставами для внесення таких відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування вказаного нею злочину, оскільки не містять фактичних даних чи посилання на обставини, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, а обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України, а відтак вона не може вважатись такою, що підлягає обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вказані обставини унеможливлюють зобов`язання слідчим суддею слідчого внести відомості за зазначеною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

Згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 від 12.06.2024 року до Запорізького РУПГУНП в Запорізькій області про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ст. 190 КК України, а тому відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Керуючись. ст. ст. 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою про кримінальне правопорушення від 12.06.2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 24.07.2024 о 12-00.

Слідчий суддя: ОСОБА_1