МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/1856/21
Провадження № 1-кп/945/231/24
УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2024 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

встановив:

24.09.2021 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000249 від 30.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2021 року вказане кримінальне провадження розподілено та 27.09.2021 року передано головуючому судді ОСОБА_1 .

У підготовчому судовому засіданні 06.09.2024 року ухвалив матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України, на підставі ч.ч.1, 2 ст.31, ч.4 ст.35 КПК України, передати до канцелярії Миколаївського районного суду Миколаївської області для внесення відомостей до автоматизованої системи документообігу суду та визначення колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення колегії суддів від 06.09.2024 року визначено склад колегії суддів у справі №945/1856/21, а саме: головуючий суддя ОСОБА_1 ; судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10.09.2024 року призначене підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

25.09.2024 року на адресу суду надійшли заяви головуючого судді ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про самовідводи під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В судовому засіданні головуючий суддя ОСОБА_1 та судді ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтримали заяви.

Прокурор ОСОБА_7 не заперечувала щодо задоволення заяв головуючого та суддів-членів колегії про самовідводи.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

Захисник ОСОБА_8 подав на електрону адресу суду заяву про проведення судового засідання, яке призначене 26.09.2024 року, без його участі.

Заслухавши головуючого, суддів-членів колегії, думку прокурора, розглянувши заяви про самовідводи, суд дійшов такого.

Відповідно до положень ч.1 ст.75 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того, згідно з приписами ст.76 КПК України не допускається повторна участь судді, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Отже, кримінальним процесуальним законом визначений вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Розглядаючи заяву про відвід з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України слід враховувати, що до "інших обставин", які викликають сумнів у неупередженості судді, можливо віднести такі, як: 1) суддя є дальнім родичем, або близькою людиною для слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача або членів їх сімей; 2) у результатах судового розгляду зацікавлені близькі родичі судді або члени його родини; 3) суддя перебуває в дружніх або неприязних стосунках з кимось із учасників кримінального провадження; 4) суддя перебуває в матеріальній, службовій або іншій залежності від когось із учасників кримінального провадження; 5) суддя публічно, усно або письмово, у тому числі в засобах масової інформації, наперед висловив свою думку щодо винуватості або невинуватості обвинуваченого, або з інших питань ще не закінченого відповідним судовим рішенням кримінального провадження.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 pоку № 2006/23, перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б, виходячи з розумної оцінки ситуації, якимось чином вплинути на хід цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи щодо певної особи чи питання (п. 2.4).

У пункті 56 рішення Європейського суду з прав людини від 06.03.2018 року в справі «Михайлова проти України», заява №10644/08 суд нагадує, що «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., наприклад, рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП] (Morice v. France) [GC], заява № 29369/10, пункт 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (там само, пункти 77 та 78).

Згідно з положеннями ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

В судовому засіданні встановлено, що суддя ОСОБА_1 , який є головуючим суддею у складі колегії суддів та суддя ОСОБА_2 заявили про самовідводи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, у зв`язку із тим, що ними, як слідчими суддями, розглядалися питання про можливість арештів майна у кримінальному провадженні за іншими номерами, але щодо тих же обставин і подій, які мають бути розглянуті під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Так, ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05.10.2023 року ОСОБА_1 у справі №945/2213/23 клопотання слідчого СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №000086, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України про накладення арешту на майно залишено без розгляду.

Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09.08.2022 року ОСОБА_2 у справі № 945/669/22 перевірено клопотання слідчого СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2020 року за № 0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, про накладення арешту на нерухоме майно, а також додані до клопотання документи та постановлено ухвалу про повернення такого клопотання, у зв`язку з непідсудністю Миколаївському районному суду Миколаївської області.

З реєстру матеріалів досудового розслідування № 0000249 від 30.07.2021 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України слідує, що 30.07.2021 з кримінального провадження № 0000086 виділені матеріали відносно ОСОБА_6 , яким присвоєно № 0000249.

Також, в судовому засіданні встановлено, що суддя ОСОБА_3 , яка входить до складу колегії суддів, заявила про самовідвід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, у зв`язку із тим, що вона працювала з обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на одному підприємстві з 2008 по 2011 роки. За досить тривалий період співпраці вони спілкувались особисто та, враховуючи обов`язки за посадою, яку займала ОСОБА_3 , та категорію справ, які перебували в її віданні, тісно співпрацювала з обвинуваченим та підрозділом, який він очолював.

Крім того, суддя ОСОБА_3 мала приятельські відносини з родичем обвинуваченого ОСОБА_6 , який також працював на цьому підприємстві водієм, і в процесі спілкування з останнім, у тому числі, отримувала інформацію про ОСОБА_6 та певні обставини його життя.

За вказаних обставин, суд вважає, що головуючий суддя ОСОБА_1 та суддя ОСОБА_2 , які брали участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування як слідчі судді, а суддя ОСОБА_3 , яка тривалий час працювала на одному підприємстві з обвинуваченим ОСОБА_6 , що може викликати сумнів у її неупередженості, не мають права брати участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, в суді першої інстанції, а тому їх заяви про самовідводи є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України,

постановив:

Заяви головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Відвести головуючого суддю ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3

26.09.2024