Дата документу 23.08.2024
Справа № 509/4013/24
1-кп/501/253/24
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Жовтий Яр Татарбунарського району Одеської області, громадянин Російської Федерації, який має середньо-технічну освіту, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, пенсіонер, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345-1 КК України, В С Т А Н О В И В:
Статтею 1 Закону України «Про державну підтримку медіа, гарантії професійної діяльності та соціальний захист журналіста» (Назва Закону в редакції Закону №2849-ІХ від 13 грудня 2022 року, надалі Закон) визначено, що журналіст творчий працівник суб`єкта у сфері медіа, який професійно збирає, одержує, створює, редагує, поширює і забезпечує підготовку інформації для медіа. Статус журналіста підтверджується документом, виданим суб`єктом у сфері медіа, професійною чи творчою спілкою журналістів. Документ, що підтверджує статус журналіста, має містити найменування та вид медіа, його ідентифікатор у Реєстрі суб`єктів у сфері медіа або найменування професійної чи творчої спілки, фото, прізвище, ім`я та по батькові журналіста, номер документа, дату видачі і строк його дії, підпис особи, яка видала документ.
Статтею 11-1 цього Закону передбачені права та обов`язки журналіста:
1.Журналіст має право:
1) під час виконання професійних обов`язків здійснювати письмові, аудіо-та відеозаписи із застосуванням необхідних технічних засобів, крім випадків, передбачених законом;
2) безперешкодно відвідувати приміщення суб`єктів владних повноважень, відкриті заходи, які ними проводяться, та бути особисто прийнятим у розумні строки їх посадовими і службовими особами, крім випадків, визначених законодавством;
3) не розкривати джерело інформації або інформацію, яка дає можливість встановити джерела інформації, крім випадків, коли його зобов`язано до цього рішенням суду відповідно до закону;
4) після пред`явлення документа, що підтверджує статус журналіста, має право збирати інформацію в районах стихійного лиха, катастроф, у місцях аварій, масових безпорядків, воєнних дій, крім випадків, передбачених законом;
5) поширювати підготовлені ним матеріали (фонограми, відеозаписи, письмові тексти, тощо) за власним підписом (авторством) або під умовним ім`ям (псевдонімом);
6) відмовитися від авторства (підпису) на матеріал, якщо його зміст після редакційної правки (редагування) суперечить його переконанням;
7) на вільний доступ до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів; обмеження його доступу зумовлюється лише специфікою цінностей та особливими умовами їх схоронності, що визначаються законодавством.
2. Журналіст зобов`язаний:
1) подавати для поширення достовірну інформацію та дотримуватися вимог Кодексу етики українського журналіста;
2) задовольняти прохання осіб, які надають інформацію, щодо їх авторства або збереження таємниці авторства;
3) відмовлятися від доручення редактора (керівника медіа) чи редакції, якщо воно не може бути виконано без порушення закону;
4) представлятися та у разі особистої присутності пред`являти документ, що підтверджує його професійну належність;
5) утримуватися від поширення в комерційних цілях інформаційних матеріалів, які містять рекламні відомості про реквізити виробника продукції чи послуг (його адресу, контактний телефон, банківський рахунок) комерційні ознаки товару чи послуг, тощо.
Абзац 1 статті 17 Закону України «Про державну підтримку медіа, гарантії професійної діяльності та соціальний захист журналіста» визначає, що відповідальність за вчинення кримінального правопорушення проти журналіста у зв`язку з виконанням ним професійних обов`язків або перешкоджання його службовій діяльності прирівнюється до відповідальності за скоєння таких же дій проти працівника правоохоронного органу.
Таким чином, ОСОБА_6 відповідно до Закону України «Про державну підтримку медіа, гарантії професійної діяльності та соціальний захист журналіста» є журналістом суб`єктом у сфері онлайн медіа та має документ, що підтверджує статус журналіста, який містить найменування та вид медіа, його ідентифікатор у Реєстрі суб`єктів у сфері медіа, фото, прізвище, ім`я та по батькові журналіста, номер документа, дату видачі і строк його дії, підпис особи, яка видала документ.
Так, 13 лютого 2024 ОСОБА_6 здійснюючі свою журналістську діяльність, близько 16:30 прибув до перехрестя вулиць Тараса Шевченка та Портова у селищі Овідіополь Одеського району Одеської області, перед яким зі сторони вул. Портова в напрямку вул. Тараса Шевченка працівники СРПП ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області за порушення правил дорожнього руху зупинили автомобіль «VW Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 .
Під час здійснення професійної діяльності журналіст ОСОБА_6 мав при собі на видномі місці відповідне посвідчення журналіста та відеоапаратуру для запису, якою почав здійснювати відеозапис репортажу, з метою його поширювання на вебсайті онлайн медіа «Альтернатива.орг».
У вказаний час водій ОСОБА_5 вийшов за керма автомобіля «VW Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на проїжджу частину та ОСОБА_6 під час спілкування представився йому журналістом «Альтернатива.орг».
ОСОБА_5 , маючи прямий намір, спрямований на припинення здійснення професійної діяльності журналіста ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним про той факт, що останній є журналістом у сфері онлайн медіа «Альтернатива.орг», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, спрямованих на висловлення погроз щодо пошкодження майна журналіста у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їхнього настання, почав погрожувати ОСОБА_6 у пошкодженні наявного у журналіста майна, а саме відеокамери «Panasonic» PX-X1000, на яку здійснювався журналістом відеозапис, та розуміючи, що ця погроза буде здатна викликати у останнього побоювання у подальшому вести відеозапис репортажу, і бажаючи цього, висловив декілька разів погрози на адресу журналіста пошкодженням наявної у нього відеокамери шляхом її розбиття висловлюваннями: «Уберіть камеру, перестаньте знімати, а то я розіб`ю камеру», які останній сприйняв як реальні погрози пошкодження належного йому майна.
За таких обставин, висловлювання ОСОБА_5 містять прямі погрози пошкодженням майна журналіста ОСОБА_6 у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345-1 КК України: погроза пошкодження майна щодо журналіста, у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.
05 липня 2024 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні обвинувачення в повному обсязі.
В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, наслідки укладення, затвердження угоди та наслідки її невиконання, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Сторонами погоджено покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 345-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
Також сторонами узгоджено звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
В угоді також зазначено, що обвинувачений розуміє наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.
Обвинувачений ОСОБА_5 також пояснив, що укладення угоди з його боку було добровільним, він згоден на призначення йому погодженого з прокурором покарання, просив затвердити угоду.
Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 також просили суд затвердити угоду.
Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти укладеної угоди про визнання винуватості.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, вислухавши думки учасників судового провадження, доходить таких висновків.
Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України в кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості.
Судом встановлено, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є нетяжким злочином (ч. 1 ст. 345-1 КК України) відповідно до ст. 12 КК України.
Суд вважає, що укладена між сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.
Судом також встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 1 ст. 345-1 КК України.
За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 75 КК України, суд вважає необхідним визначити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не предявлявся, судові витрати відсутні.
По справі маються речові докази, долю яких суд, вирішує відповідно до положень ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ч.2 ст.373, статтями 368, 370, 374, 474, 475 КПК України,
Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік з покладанням на нього згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України таких обов`язків:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з 23 серпня 2024 року з моменту проголошення вироку (ч. 1 ст. 165 КВК України).
Речові докази: електронний носій (диск) для збереження інформації у цифровому вигляді діаметром 12 см, цифровим об`ємом 4,7 Gb формату DVD-R 16х фірми "HP" залишити в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя