Справа № 202/5037/24
Провадження № 1-кс/202/7525/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 06.08.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КПК України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415 від 19.10.2023,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення про підозру від 06.08.2024 року у кримінальному провадженні № № 0000415 від 19.10.2023 року, відповідно до якої просив: скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000415 від 19.10.2023.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 не є службовою особою, а відповідно не може підозрюватися у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

До початку судового розгляду захисником подано доповнення до скарги, доводи яких зведені до того, що інкриміноване підозрюваному правопорушення пов`язане з відшкодуванням бюджетних коштів, а сума збитків у розмірі 496296,00 грн. перебуває в межах розмірів від 500 до 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на 2023-2024 роки, у зв`язку з чим вважає, що органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні має бути Бюро економічної безпеки ( підрозділ, із територіальною юрисдикцією що поширюється на Донецьку область), а не слідчі СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Вважає, що ОСОБА_5 не є спеціальним суб`єктом та в його діях відсутня об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, порушено предмету та територіальну підслідність, у зв`язку з чим просив скасувати повідомлення про підозру.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та підозрюваний вимоги поданої скарги підтримали в повному обсязі та наполягали на її задоволенні, обґрунтувавши доводами, що наведені у скарзі та посилаючись на те, що підозра не ґрунтується на належних та допустимих доказах щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, він не є суб`єктом та в його діях відсутня об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що підозра є законною у вказаній правовій кваліфікації, а посилання на порушення правил підслідності є необґрунтованими, оскільки бюджетні відшкодування це стосовно податкових злочинів. Розслідування даного кримінального правопорушення є компетенцією СУ ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки Чуйкін є начальником медичної служби військової частини, до підпорядкування якого входять усі медики цієї частини та за його вказівкою було здійснено незаконні виплати, коли медики знаходились в м. Новомосковську Дніпропетровської області. За територіальністю фінансова служба знаходиться також у м. Новомосковську, звідки ці виплати й здійснювались.

Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали поданої скарги, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000415 від 19.10.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

06.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Предметом оскарження, та відповідно, підставою для звернення захисника до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України в інтересах ОСОБА_5 є те, що на його переконання підозрюваний не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст.191 КК України, оскільки не наділений організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарчими функціями, а також здійснення досудового розслідування з порушенням правил підслідності.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст.303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру захисник вважає те, що повідомлення про підозру є необґрунтованим з огляду на відсутність доказів винуватості чи причетності ОСОБА_5 до злочину, який йому інкримінується, тоді як питання винуватості підозрюваного на даному етапі не може вирішуватися слідчим суддею, в той же час причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину вбачається із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження.

З приводу доводів скаржника щодо того, що підозрюваний не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, слідчий суддя зазначає, що на відміну від привласнення і розтрати для заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем основною ознакою є не наявність чи відсутність у винного певної правомочності щодо майна, яке є предметом злочину, а використання для заволодіння чужим майно офіційно наданих йому за посадою службових повноважень.

Посилання сторони захисту про порушення правил підслідності даного кримінального провадження також не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідно п.2 ч.3 ст. 216 КПК України детективи органів Бюро економічної безпеки України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 КК України, якщо предметом кримінального правопорушення є бюджетне відшкодування з ПДВ, а відповідно п.3 ч. ч.3 ст. 216 КПК України розмір завданої шкоди має становити від п`ятисот до двох тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (тобто станом навіть на 2023 рік не менше 1342000 грн.)

До того ж, як вбачається зі змісту підозри та повідомлено прокурором, дане кримінальне правопорушення вчинено на території Новомосковського району Дніпропетровської області, що територіально відноситься до СУ ГУ НП в Дніпропетровській області.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 08.08.2024 слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді особистої поруки.

01.10.2024 керівником Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців, тобто до 06.11.2024.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № № 0000415 від 19.10.2023, до 6 (шести) місяців, тобто до 06.01.2025 року.

Отже при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею також досліджувалося питання щодо обґрунтованість підозри, та враховано, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що органом досудового розслідування, дотримано вимоги КПК України та повідомлення про підозру ОСОБА_5 за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, а належна оцінка отриманих доказів буде здійснена в межах судового розгляду кримінального провадження, зважаючи, що належних і достатніх мотивів для скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні суд не вбачає, скарга є необґрунтованою та доводи наведені у скарзі не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та відповідно, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 06.08.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КПК України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415 від 19.10.2023 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1