Справа № 373/1552/21
УХВАЛА

01 жовтня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області під головуванням

судді ОСОБА_1 розглянув подання начальника районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством, стосовно ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.12.2021 за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.12.2021 у справі № 373/1552/21 затверджено угоду про примирення від 04.12.2021, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 , та визнано ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Призначено ОСОБА_2 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавленні волі на строк два роки.

20.09.2024 до суду надійшло вищезазначене подання, яке обґрунтовано тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ.

Цим законом внесено зміни до ст.51 КУпАП, згідно з якою викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що декриміналізує злочинні діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено.

Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, відповідно до частини 2 ст.74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до зазначеного вироку суду ОСОБА_2 вчинив правопорушення 26.08.2021, станом на 01.01.2021 сума двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становила 2270 грн.

Сума заподіяних збитків, завданих станом на момент вчинення діяння становить 882,50 грн.

01.10.2024 до суду надійшла заява представника органу пробації про повернення подання у зв`язку з постановленням ухвали Київського апеляційного суду від 03.04.2024, якою вирішено питання призначення покарання за сукупністю вироків, у тому числі вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.12.2021. До заяви додано копію ухвали Київського апеляційного суду від 03.04.2024.

Положеннями ст. 539 КПК України за результатами розгляду подання щодо вирішення судом питань пов`язаних з виконанням вироку суду не передбачено такого судового рішення, як повернення подання.

За цих обставин заява представника органу пробації про повернення подання є формою відмови від підтримання вимог подання, це є підставою для відмови в його задоволенні.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. 539 КПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні подання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1