№ 1-кп/183/1923/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 28.09.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манвелівка Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В тексті обвинувального акту викладено клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у зв`язку з тим, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального проступку. Обвинувачений в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, за результатами спрощеного провадження встановлено, що відповідно до наказу № 119 від 05 червня 2023 року командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 призначено на посаду робітника підсобного 3 інженерного відділення 2 інженерного взводу 4 інженерної роти ВЧ НОМЕР_1 .

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

ОСОБА_3 на початку серпня 2022 року (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, в порушення положень Закону України «Про дорожній рух». посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15 листопада 2019 року), а саме: уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірки навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, за допомогою мережі «Інтернет», маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, придбав у невстановленої дізнанням особи за винагороду у сумі 20000 грн. завідомо підроблене посвідчення водія категорії «A1», «А», «В1» та «В» з серійним номером НОМЕР_2 видане 12.08.2022 року СЦ 8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає зразкам аналогічних документів, що перебувають в офіційному обігу на території України, з метою його подальшого використання для керування транспортним засобом.

В подальшому, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в посаді робітника підсобного 3 інженерного відділення 2 інженерного взводу 4 інженерної роти ВЧ НОМЕР_1 , 28 вересня 2024 року близько 09 години 30 хвилин, керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 21013" номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись по автодорозі М-18 на стаціонарному блок посту поліції, розташованому на 203 км. поблизу с. Піщанка Піщанської ОТГ Новомосковського району Дніпропетровської області, на підставі ЗУ «Про Національну поліцію України» був зупинений працівниками ВРПП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. Після чого працівник поліції старший сержант поліції ОСОБА_5 , на підставі Закону України «Про Національну поліцію» запропонував ОСОБА_3 пред`явити посвідчення водія, що надає право керування транспортним засобом.

ОСОБА_3 , 28 вересня 2024 року близько 09 години 31 хвилин перебуваючи біля стаціонарного блок поста поліції, розташованого по автодорозі М-18 на 203 км. поблизу с. Піщанка, Піщанської ОТГ Новомосковського району Дніпропетровської області, на законні вимоги поліцейського ВРПП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_5 про пред`явлення документів, з метою введення в оману працівника поліції щодо наявності у нього права керування транспортним засобом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вказаний офіційний документ є підробленим, що у встановленому законом порядку він не складав теоретичних і практичних іспитів на отримання водійського посвідчення та посвідчення на право керування транспортними засобами у ТСЦ 8042 не отримував, пред`явив працівникам поліції підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 на право керування транспортними засобами, які відносяться до категорій: «А1», «А», «В1», «В» на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим використав завідомо підроблений документ.

Бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 », не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 358 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те, що останній вину визнав повністю, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується добре, що дає суду підстави для призначення йому покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання щодо речового доказу, на який було накладено арешт ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 (183/10069/24, 1-кс/183/2001/24).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень.

Арешт на майно, який накладено ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 (183/10069/24, 1-кс/183/2001/24) скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-Посвідчення водія серії НОМЕР_4 категорії «А1», «А», «В1», «В» на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження №0000268.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № Д-19/113-24-5530-ДД від 10.10.2024 року в сумі 1989 гривень 75 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1