Справа № 635/1295/20
Провадження № 1-кп/635/518/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , (на відеозв`язку)

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження №0000858 від 25.05.2019, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 156 КК України.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.02.2023 у справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.04.2023 справу призначено до судового розгляду в закритому судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, можливість переховування від суду, та вчинення іншого кримінального правопорушення.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що відносно ОСОБА_4 наявне обґрунтоване обвинувачення у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України, які є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено законом покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та від 8 до 15 років, а також наявні ризики, які не відпали і продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не погодився з клопотанням прокурора та просив змінити на не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на суттєве погіршення стану здоров`я.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи наведені прокурором ризики такими, що перестали існувати, просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 28.05.2019 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У подальшому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався, востаннє до 02.11.2024 включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 02.11.2024.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 156 КК України.

Вищевказані кримінальні правопорушення, зокрема передбачене частини 4 статті 152, частиною 2 статті 156 КК України відповідно до статті 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання до 15 та до 8 років позбавлення волі, офіційно ніде не працює, законних джерел заробітку не має, за місцем мешкання характеризується з посередньої сторони, не має власного або належного близьким родичам житла, що свідчить про актуальність ризику переховування від суду.

При цьому, суд враховує, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

В даному випадку судом встановлено, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Суд також погоджується з доводами прокурора щодо існування ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме можливістю вчинення іншого кримінального правопорушення у зв`язку з відсутністю законних джерел заробітку, відсутністю стійких соціальних зав`язків, а також враховуючи попередню судимість ОСОБА_4 , а також множинність злочинів, у вчиненні яких пред`явлено обвинувачення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, є обґрунтованими.

Враховуючи наведене, на думку суду, наразі існують підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки підстави, які були на час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати.

Також суд зазначає, що саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особистості обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог статті 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особи обвинуваченого та наведені прокурором у клопотанні, як і тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_4 винуватим.

Суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником не наведено будь-яких підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про недоцільність зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки інші (альтернативні) запобіжні заходи, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті його застосування та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

У зв`язку з тим, що формулювання обвинувачення стосується дій пов`язаних з насильством, відповідно до частини 5 статті 182, частини 3 статті 183 КПК України альтернативний запобіжний захід у вигляді застави судом не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 197, 314, 315, 392 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 4 ст. 152, ч.2 ст. 156 КК України - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 23 грудня 2024 року включно.

Строк дії ухвали встановити 60 днів, тобто до 23 грудня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а особами, що утримуються під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.10.2024.

Суддя ОСОБА_1