УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду із застосуванням відеоконференціїї з захисником ОСОБА_4 , клопотання старшого слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі Абхазька АРСР, громадянина рф, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437, ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 332-2, ч. 2 ст. 332-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №000025 від 09.01.2023,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437, ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 332-2, ч. 2 ст. 332-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №000025 від 09.01.2023.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2023 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437, ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 332-2, ч. 2 ст. 332-2 КК України.

30.08.2024 ОСОБА_7 у спосіб, передбачений КПК України, повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437, ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 332-2, ч. 2 ст. 332-2 КК України,

Так, 30.08.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про виклик опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про його виклик в статусі підозрюваного 30.08.2024 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 та 02.09.2024 повідомлення про підозру вручені захиснику ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_4 .

Органом досудового розслідування здійснено виклик ОСОБА_7 повісткою на 10 год. 00 хв. 02.09.2024, на 10 год. 00 хв. 03.10.2024, та на 10 год. 00 хв. 04.05.2024.

Повістки про виклик ОСОБА_7 30.08.2024 розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повідомлення про підозру та повістки про виклик», а також опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) від 30.08.2024.

Однак, підозрюваний ОСОБА_7 у визначений час та дати до слідчого не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив і, як наслідок, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 не відоме.

Відповідно до відповіді 4 відділу ГВ «І» УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київський області № 81/9/2/4-47939 від 04.09.2024 громадянин російської федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час перебуває на території рф у зв`язку з чим місце його фактичного проживання встановити не можливо.

04 вересня 2024 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено 4 відділу ГВ «І» УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київський області, оскільки на даний момент під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного не відоме.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду на території держави агресора рф з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У клопотанні слідчого зазначено, що враховуючи суспільно небезпечний характер вищевказаних кримінальних правопорушень, та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання судом останнього винуватим, є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, мотивуючи свою позицію тим, що ОСОБА_7 не набув процесуального статусу підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000025 відомості щодо якого внесеного до ЄРДР 09.01.2023, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437, ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 332-2, ч. 2 ст. 332-2КК України.

30.08.2024 ОСОБА_7 у порядку та спосіб, передбачений КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437, ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 332-2, ч. 2 ст. 332-2КК України.

Відповідно до ч.8 ст.135 КПК України слідчим здійснено виклик ОСОБА_7 на 10 год. 00 хв. 02, 03 та 04 вересня 2024 року шляхом публікації повістки у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 30.08.2024 № НОМЕР_2 (7836), а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Однак, підозрюваний ОСОБА_7 у зазначений у повістках про виклик час та дату до Головного слідчого управління Служби безпеки України не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки.

Відповідно до відповіді 4 відділу ГВ «І» УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київський області № 81/9/2/4-47939 від 04.09.2024 громадянин російської федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час перебуває на території рф у зв`язку з чим місце його фактичного проживання встановити не можливо.

04 вересня 2024 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено 4 відділу ГВ «І» УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київський області, оскільки на даний момент під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного не відоме.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 , та причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, а саме: даними рапорту УДЗНД СБ України; даними протоколу огляду від 19.07.2023, інформації розміщеної в мережі Інтернет; протоколами огляду від 07.12.2023, 08.12.2023, 14.12.2023, 17.12.2023, 26.12.2023, даними висновку експерта від 20.10.2023 № 578/1; даними висновку експерта від 30.11.2023 № СЕ-19/106-23/15373-ФП; даними висновку експерта від 20.05.2024 № 253/24-23 та іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведене, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.437, ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 332-2, ч. 2 ст. 332-2 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч.6 ст.193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст.25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_7 , який перебуває на території російської федерації, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, в той же час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжких злочинів, отже існують ризики, що останній переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, вчинити нові або продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими, і як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Слідчий суддя звертає увагу, що в даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст. 193 КПК України, містять достатньо обґрунтувань, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави для обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки останній перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, оголошений у державний, міждержавний, міжнародний розшук та підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437, ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ч.6 ст.193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку вказаної норми, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, захисником, підозрюваним протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя