Провадження №1-кп/522/2915/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

під час судового розгляду у кримінальному провадженні №0000689 від 27 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, пенсіонерки, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

захисника- ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_3

інші учасники кримінального провадження:

представник потерпілої особи - ОСОБА_6

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м.Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 заявила клопотання про часткове скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 02.04.2024 року на об`єкти нерухомості, які належать на праві власності ОСОБА_3 , а саме з: садового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,0532 га кадастровий номер :02:002:1756. В обґрунтування клопотання сторона захисту посилається на неспіврозмірність вартості майна, яке арештовано з розміром імовірних збитків, зазначених прокурором в позовній заяві.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала клопотання сторони захисту.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення зазначеного клопотання.

Представник потерпілої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні покладалась на розсуд суду.

Суд, вислухавши думки сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як встановлено в судовому засіданні, арешт на об`єкти нерухомості, належні на праві приватної власності ОСОБА_3 , було накладено обґрунтовано, з метою запобігання можливості їх відчуження, враховуючи, що прокурором в інтересах Держави в особі Одеської обласної ради заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 .

Арешт було накладено на об`єкти нерухомості, які належать на праві власності ОСОБА_3 , а саме з: садового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,0532 га кадастровий номер :02:002:1756 та квартиру за адресою: АДРЕСА_3

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

В обґрунтування свого клопотання про накладення арешту, слідчим було долучено доказ щодо вартості майна ОСОБА_3 , в якому містяться відомості про вартість успадкованого нею майна згідно проведеної оцінки ще станом на 2021 рік - Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №370909037 від 21.03.24 р. в якому міститься відомості про загальний розмір вартості всього наявного у приватній власності нерухомого майна ОСОБА_3 , що станом на 2021 рік становило 675 507,5 гри.

Проте загальна вартість вищеперерахованого майна ОСОБА_3 станом на 2024 рік становить 2 149 600 гри., що підтверджується звітами з незалежної оцінки майна, виконаними ТОВ «Консалтингове бюро «Домінанта» (сертифікат Фонду Державного майна України №99/2024 від 26.02.24 р.), оцінювачем ОСОБА_7 (Свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №10242 від 15.08. ІЗ р.) зокрема: 942 300 гри. (згідно копії звіту з незалежної оцінки квартири за адресою АДРЕСА_4 ) та 1000 000 гри. ( згідно копії звіту з незалежної оцінки садового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ) 207 300 гри. (копія звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:1756, загальною площею 0,0532 га - додається).

Враховуючи наведене, судом встановлено, що достатнім заходом забезпечення у даному кримінальному провадженні є арешт одного об`єкту нерухомості, який перебуває у власності ОСОБА_3 , а саме - квартири за адресою АДРЕСА_3 , вартість якої буде достатньою для забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди у разі, якщо вину ОСОБА_3 буде доведено у порядку, передбаченому КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На теперішній час потреба у подальшому арешті вказаного садового будинку та земельної ділянки відпала. Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна - ОСОБА_3 , що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

Так, ч.5 ст.9 КПК України, передбачено що, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При цьому, виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вказаного клопотання про часткове скасування арешту майна з наведених підстав.

Керуючись ст.ст.170,174, 314-316, 291, 334, 342-355 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про часткове скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт, заборону розпорядження, відчуження з об`єктів нерухомості, які належать на праві власності ОСОБА_3 , а саме з: садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 10) та земельної ділянки площею 0,0532 га кадастровий номер :02:002:1756,( Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0), накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 02.04.2024 року (справа №947/10899/24, провадження№1-кс/947/4574/24) у кримінальному провадженні №0000066 від 19.01.2022 року.

Копію ухвали про арешт майна направити сторонам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_8

08.11.2024