Справа № 932/5969/24
Провадження № 1-кс/932/1949/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002404 від 16.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002404 від 16.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на SPARK SP250R-33, реєстраційний номер НОМЕР_1 , т/п ОСОБА_5 , мешкає: АДРЕСА_1 , заборонити особам, у володінні, користуванні яких знаходиться транспортний засіб «DAEWOO SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відчуження, розпорядження та використання вказаного транспортного засобу, який вилучено в ході огляду вказаної ДТП.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.07.2024 о 16:20 водій ОСОБА_6 , 1974 р.н., керуючи автомобілем «DAEWOO SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в АДРЕСА_2 , при виконанні маневру розвороту вліво, скоїв зіткнення з мотоциклом SPARK SP250R-33, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням неповнолітнього ОСОБА_7 , 2008 р.н., який рухався по вул. Шосейній справа наліво за напрямком його руху.

Внаслідок ДТП транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, а неповнолітньому водію ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження.

15 липня 2024 року оглянуто мотоцикл SPARK SP250R-33, реєстраційний номер НОМЕР_1 , т/п ОСОБА_5 , мешкає: АДРЕСА_1 , який передано для зберігання на майданчик тимчасово вилученого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002404, з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України.

16 липня 2024 року автомобіль мотоцикл SPARK SP250R-33, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу мотоцикла SPARK SP250R-33, реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та підлягає збереженню.

Оскільки, мотоцикл SPARK SP250R-33, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є основним об`єктом кримінального правопорушення пов`язаного з його експлуатацією та керуванням, крім того на ньому маються механічні пошкодження, а саме: переднє колесо, бак. В рамках кримінального провадження будуть проводитися судово-автотехнічна експертиза, судова транспортно-трасологічна експертиза та судова експертиза технічного стану автомобіля, з метою забезпеченню всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арени автомобіля у даному кримінальному провадженню є необхідним.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що вищезазначене майно тимчасово було вилучено, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.

У судове засідання слідчий не з`явився. В матеріалах клопотання мається заява, в якій останній просить суд розглянути клопотання за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому останній просив повернути автомобіль у користування.

Відповідно до ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора, власника або/та представника власника майна та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає часовому задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що відділенням розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002404, відомості про яке внесено до ЄРДР 15.07.2024 року.

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 16.07.2024 року мотоцикл SPARK SP250R-33, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0002404, та залишено на зберіганні на майданчику тимчасового вилученого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказаний транспортний засіб - мотоцикл SPARK SP250R-33, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , може бути використаний, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про часткову обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення проведення відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Частиною 3 ст. 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно із ч. ч. 4, 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Із системного аналізу наведених норм КПК України можливо зробити висновок, що слідчому судді при вирішення питання накладення арешту майна, та при розгляді його скасування, при обґрунтованості такого клопотання, слід обирати або залишати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження прав володільця майна, яке суттєво позначиться на його інтересах.

Оскільки позбавлення прав володіння та користування - мотоциклом SPARK SP250R-33, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , обмежує можливості пересування та використання його для особистих потреб, та тривале його зберігання на відкритому майданчику може призвести до його пошкодження, та з урахуванням необхідності збереження даного транспортного засобу як речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість передачі арештованого автомобіля на відповідальне зберігання та користування без права відчуження та розпорядження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002404 від 16.07.2024 задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб, який є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002404 від 15.07.2024 року, а саме: мотоцикл SPARK SP250R-33, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 .

Заборонити особам, у володінні, користуванні яких знаходиться мотоцикл SPARK SP250R-33, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відчуження та розпорядження вказаного транспортного засобу.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8