Справа №461/6381/24
Провадження №1-кп/461/612/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2024 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 02.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001523, про обвинувачення:

ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мадрас (Madras), Республіка Індія, громадянина Швеції, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з освітою бакалавра за спеціальністю економіка, не працюючого, розлученого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (Bray Robin Nagaraj),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 (Bray Robin Nagaraj) 02.05.2024 приблизно о 08.12 год., перебуваючи у приміщенні закладу «Будзіні», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме підійшов до бармена зазначеного закладу ОСОБА_9 , та погрожуючи ножем, висловив вимогу передати грошові кошти, які знаходились в касі закладу «Будзіні». Потерпілий ОСОБА_9 , реально сприймаючи погрозу застосування насильства, небезпечного для свого життя чи здоров`я, виконуючи вимогу ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), передав останньому кошти, належні ФОП ОСОБА_10 , які знаходились в касі закладу «Будзіні», в сумі 5000,00 грн, після чого ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) з вказаними грошовими коштами покинув місце події, чим заподіяв ФОП ОСОБА_10 майнову шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Пояснив, що дійсно за вказаних обставин, місця та часу вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Зазначив, що всі обставини викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Розуміє, що його дії були незаконними, у вчиненому щиро розкаявся, дуже шкодує, що так сталося та засуджує свої злочинні дії, запевняючи, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде. Співчуває потерпілим від його зухвалих дій та ще раз просить вибачити його. Зазначив, що відразу після вчинення злочину він зрозумів протиправність своїх дій, розповів та відтворив працівникам поліції обставини події, що фіксувалося на відеокамеру. Також, ним за кілька днів після вчинення злочину повністю відшкодовано заподіяну шкоду та він просив потерпілих вибачити його. Бажає виправити ситуацію, що склалася. Усвідомлює, що повинен понести покарання за свої протиправні дії та просив його суворо не карати, запевнив, що зробив для себе правильні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому, просить надати йому можливість виправитися. Пояснив, що злочин він вчинив внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, оскільки він не міг влаштуватись на роботу, розлучився з дружиною, та дуже важко це переживав, так як в них є маленька донечка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вони з дружиною не могли досягти згоди щодо проживання і виховання дитини. Також, напередодні подій його близький товариш загинув на війні. Прийшовши 02.05.2024 о 08.12 год. в ресторан «Будзіні» він дуже погано себе почував, розумів, що втратив контакти з найближчими йому людьми, перебував у важкому психоемоційному стані, у стані депресії та йому здалося, що працівники закладу хочуть обманути його на гроші, що і спонукало його до вчинення злочину. Донечка після розлучення залишилася проживати з матір`ю, та він перебуває з нею в тісному зв`язку, щомісячно надає кошти на її утримання. Крім цього, просить грошові кошти в сумі 242 240 гривень, які були внесені в якості застави заставодавцем ОСОБА_11 , та належать йому, перерахувати на потреби Збройних сил України, про що надав відповідне клопотання заставодавця. Також, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Від потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 надійшли письмові заяви, у яких просять проводити розгляд кримінального провадження у їх відсутності. Згідно з письмовими заявами ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , потерпілі просять призначити обвинуваченому покарання без ізоляції від суспільства, повідомляють, що претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не мають, цивільний позов заявляти не будуть. Вказують, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) добровільно відшкодував завдану шкоду та вибачився за скоєне.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 187 КК України.

Дії ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, є особливо тяжким злочином.

Щодо особи обвинуваченого - ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), якому 42 роки, уродженець Індії та громадянин Швеції, протягом 9 років проживає в Україні, має визначене місце проживання у м. Львові, розлучений, має на утриманні дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з освітою бакалавра за спеціальністю економіка, на даний час тимчасово не працює, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра.

Перелік обставин, які пом`якшують покарання наведений в ч.1 ст.66 КК України, та положення ч. 2 ст. 66 КК України передбачають, що при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 (Bray Robin Nagaraj) суд, відповідно до ст.66 КК України, визнає:

- щире каяття, яке полягало у визнанні своєї провини та надані правдивих показань, в критичному ставленні до своїх дій, висловлення жалю з приводу вчиненого, вибаченні перед потерпілими, засудженні свого вчинку та виявленні твердого наміру не повторювати таких вчинків в майбутньому, бажанні виправити ситуацію, що склалася, та готовності нести відповідальність, що виглядало перед судом досить переконливо;

- активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало в повідомленні органу досудового розслідування та суду всіх суттєвих обставин щодо вчинення ним кримінального правопорушення з самого початку досудового розслідування злочину;

- добровільне відшкодування завданого збитку відразу після вчинення злочину;

- вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, що полягало в тому, що напередодні вчинення злочину близький товариш обвинуваченого загинув на війні, також обвинувачений важко переживав розлучення з дружиною, з якою не міг досягнути згоди щодо проживання та виховання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також неможливості влаштуватись на роботу та наявність на час скоєння злочину на утриманні малолітньої дитини, що певним чином могло стимулювати девіантну поведінку обвинуваченого;

- публічне вибачення та примирення з потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які прийняли вибачення обвинуваченого, не мають до нього жодних претензій та просять не призначати йому покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Обставин, які відповідно до ст. 67 К України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), судом не встановлено.

Згідно з письмовою заявою заставодавця ОСОБА_11 , а також клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), такі просять кошти, внесені в якості застави на виконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова у справі №463/4003/24, в сумі 242 240 гривень, перерахувати як добровільну пожертву на потреби Збройних сил України.

Аналізуючи можливість застосування ст. 69 КК України, про застосування якої просять всі учасники даного судового провадження, суд зазначає, що згідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

У даному випадку, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, наявність на утриманні малолітньої дитини, публічне вибачення та примирення з потерпілими, з урахуванням обставин події, поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, який критично оцінив свої дії, усвідомив протиправність свого діяння, шкодує про скоєне, переживає за необдуманість поступку, а також те, що обвинувачений неодноразово просив вибачення у потерпілих, які його вибачили та не мають до нього жодних претензій, що, на переконання суду, істотно знижує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, а саме того, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) раніше не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, протягом тривалого часу проживає в Україні, має міцні соціальні зв`язки, малолітню дитину, яка перебуває на його утриманні, характеризується позитивно, в повному обсязі відшкодував завданий збиток та просить перерахувати на потреби Збройних сил України грошові кошти в сумі 242 240 гривень, які були внесені в якості застави, суд вважає за можливе, при призначенні покарання за ч. 4 ст. 187 КК України застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) ст. 69 КК України та призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 187 КК України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку, позицію та думку потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які примирилися з обвинуваченим та просили призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря лікаря-психіатра не перебуває, має на утримані малолітню дитину з якою намагається підтримувати тісний зв`язок, вибачився перед потерпілими, в повному обсязі добровільно відшкодував завданий збиток, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) статтю 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без реального відбування покарання. Таке покарання, на думку суду, буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.

Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 187 КК України, суд зазначає наступне.

Статтею 77 КК України визначено вичерпний перелік додаткових покарань, які можуть бути призначені у разі звільнення від основного покарання з випробуванням, серед яких конфіскація майна відсутня. Якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, воно не застосовується.

Запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) необхідно залишити в силі до набрання вироком законної сили. Підстав для звернення застави в дохід держави не встановлено, а тому після набрання вироком законної сили її належить повернути.

При цьому, суд враховує, що в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_3 (Bray Robin Nagaraj), так і письмово заставодавець ОСОБА_11 , заявили клопотання про перерахування суми внесеної застави в розмірі 242 240 гривень на спеціальний рахунок для збору коштів Національного банку України на підтримку Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 7 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 №15, кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку (п. 8 Порядку).

Разом з тим, Національний банк України 24.02.2022 ухвалив рішення відкрити спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

З урахуванням вищенаведеної позиції щодо розпорядження власними грошовими коштами шляхом перерахування суми застави на спеціальний банківський рахунок, призначений для підтримки Збройних Сил України, суд вважає за можливе задовольнити таке клопотання.

Процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 08.05.2024, на вилучене під час затримання ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) майно, в частині, що не скасований ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.05.2024, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Брей ОСОБА_12 ( ОСОБА_4 ) звільнити на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 3 /три/ роки, та згідно із ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) у виді застави до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, внесену на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області ОСОБА_11 за ОСОБА_3 (Bray Robin Nagaraj), перерахувати на спеціальний рахунок, відкритий Національним банком України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України за наступними реквізитами: Банк: Національний банк України, МФО 300001, рахунок НОМЕР_1 , код ЄРДПОУ 00032106, отримувач: Національний банк України.

Речові докази:

- диски DVD-R, із відеозаписом місця події, згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 02.05.2024, які долучено до матеріалів кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

- запальничку зеленого кольору, 2 безпровідні навушники, в`язку ключів, металеву монету номіналом 10 гривень, банківську картку з реквізитами НОМЕР_2 , грошові кошти з наступними серіями, номерами: купюра номіналом 500 гривень ХГ4683071, купюра номіналом 200 гривень ГЄ4968628, купюра номіналом 200 гривень ВЕ9116804, купюра номіналом 200 гривень ГЖ3577839, купюра номіналом 200 гривень ЄВ3402610, купюра номіналом 200 гривень ГЗ3280213, купюра номіналом 200 гривень СК885803, купюра номіналом 100 гривень УС8426934, купюра номіналом 100 гривень ЗА2732989, купюра номіналом 50 гривень АМ8882451, купюра номіналом 50 гривень ЕБ4061801, купюра номіналом 10 гривень ЮБ85590401, купюра номіналом 10 гривень ЮГ5636834, купюра номіналом 2 гривні, гаманець чорного кольору, згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 03.05.2024, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, - повернути по-приналежності ОСОБА_3 (Bray Robin Nagaraj).

- мобільний телефон марки Samsung, згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 03.05.2024, який повернутий ОСОБА_3 (Bray Robin Nagaraj), - залишити останньому;

- ніж, згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 23.07.2024, який зберігається в камері зберігання речових доказів ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, - повернути по-приналежності ФОП ОСОБА_10 .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.05.2024, на вищевказане вилучене під час затримання підозрюваного майно, в частині, що не скасований ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.05.2024, - скасувати.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1