У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 червня 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000249.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

представник третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 червня 2024 року клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 000249 задоволено, накладено арешт на майно шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- карабін МКМ-072СБ, 7,62х39, НОМЕР_4, який було вилучено та упаковано до пакету № 1, який поміщено до камери зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області;

- мобільний телефон марки «Iphone 13» IMEI: НОМЕР_1 з мобільними номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який було вилучено та упаковано до сейф-пакету НПУ № CRI1170749, який поміщено до камери зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Крім цього, відмовлено в задоволенні скарги представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна та зобов`язання вчинити певні дії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна ОСОБА_5 та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник вважає, що вилучення карабіну є незаконним, оскільки 21.06.2024 р. у кримінальному провадженні № 000249 слідчим ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді від 17.06.2024 р. в домоволодінні ОСОБА_5 проведено обшук, в результаті якого, вилучено мобільний телефон ОСОБА_9 «Iphone 13», також слідчим вилучено мисливський карабін МКМОу2СБ, на який є дозвільні документи. При цьому, в протоколі обшуку, слідчим не зазначено про вилучення карабіну, що свідчить про фактичне його незаконне заволодіння слідчим. Отже, незаконно вилучений карабін взагалі втратив можливість бути доказом у справі, оскільки набув ознак недопустимості доказу (в результаті непрофесійних дій слідчого).

Крім того слідчім суддею проігноровані вимоги ст. 168 КПК України про те, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Обставини, встановлені слідчим суддею.

24.06.2024 р. прокурор Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотаннями про арешт тимчасово вилученого майна. В судовому засіданні розглянуто одночасно два клопотання про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що 06.12.2023 р. до ВП № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що 06.12.2023 р. близько 18.30 год., троє невідомих осіб, через відкриті вхідні двері проникли до приміщення житлового будинку її домогосподарства, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , та, із застосуванням насильства, відкрито заволоділи належними грошовими коштами у сумі 4 000 доларів США, 20 000 грн., трьома банківськими картками на ім`я її чоловіка ОСОБА_12 .

Матеріали за даним фактом внесені до ЄРДР за № 0000249 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 21.06.2024 р. за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 , проведено обшук, в ході якого ОСОБА_5 добровільно видав свій мобільний телефон марки «Iphone 13» IMEI: НОМЕР_1 з мобільними номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який вилучено та упаковано до сейф-пакету НПУ № CRI1170749, та видав свій карабін МКМ-072СБ, 7,62х39, НОМЕР_4, який вилучено та упаковано до пакету № 1.

Посилаючись на те, що в силу ст. 98 КПК України, зазначені речові докази мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, прокурор просив накласти арешт на вилучені предмети.

24.06.2024 р. від представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 надійшла скарга на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна - мобільного телефону марки «Iphone 13» IMEI: НОМЕР_1 та карабіну МКМ-072СБ, 7,62х39, НОМЕР_4 , на який у ОСОБА_5 наявні дозвільні документи. Вважав, що підстави для вилучення у нього вказаних речей у слідчого відсутні, оскільки до кримінального провадження відношення не мають, отже не можуть бути речовими доказами. Крім того, у телефоні ОСОБА_5 , який є керівником та власником ФГ «Обрій», містяться контактні дані партнерів, постачальників, робітників, заготівельників сільгосппродукції, інтернет-банкінг тощо, отже під загрозою опинилась господарська діяльність фермерського господарства

Зважаючи на те, що вилучене майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчий суддя, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для арешту вилученого майна у виді карабіна та мобільного телефону, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положенням КПК України.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, зокрема, про арешт майна або відмову у ньому.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні кримінальних правопорушень, зокрема арешт майна.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

ЄСПЛ нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя має діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, має врахувати: існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.

Перевіркою матеріалів клопотання прокурора встановлено, що в провадженні слідчого відділення поліції № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000249, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за фактом вчинення певними особами нападу на родину ОСОБА_13 з метою заволодіння їх майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану. Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході вчинення розбійного нападу, певними особами використовувався предмет ззовні схожий на автоматичну зброю.

Проведеними органом досудового розслідування оперативно-розшуковими заходами, зокрема при перегляді камер відеоспостереження на АЗС «SOCAR», та отримання інформації в ході тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні оператора ПрАТ «Київстар» та іншими заходами встановлено, що особи, які вчинили розбійний напад на родину Бардичевських, могли використовувати належний ОСОБА_5 . мисливський карабін, який за характерними ознаками схожий на автоматичну зброю, тобто на зброю, яка використовувалась під час скоєння розбійного нападу.

21.06.2024 р. в ході санкціонованого судом обшуку домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено належний останньому телефон марки «Iphone 13» та карабін МКМ-072СБ.

Отже, існують обґрунтовані підстави вважати, що виявлене та вилучене в ході обшуку майно, у виді карабіну МКМ-072СБ, відповідає критерію речового доказу, а в телефоні може зберігатись інформація, щодо обставин передачі карабіну іншим особам причетним до вчинення кримінального правопорушення, а відтак вказані докази можуть зберегти на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Апеляційний суд доходить висновку, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слід зауважити, що ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.06.2024 р. наданий дозвіл на вилучення мобільних терміналів, в тому числі сім-карт операторів мобільного зв`язку, а тому доводи захисника про не надання вказаною ухвалою дозволу на вилучення мобільних терміналів систем зв`язку є безпідставними.

З урахуванням наведеного, апеляційним судом не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна, слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування не має, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - без задоволення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до абз. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи судом під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 червня 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000249 залишити без змін, апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3