Провадження № 1-кс/202/6567/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

26 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000327, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з клопотанням, яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000327, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 369 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні знаходиться кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000327 від 10.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Дніпропетровського управління ДВБ НПУ надійшов рапорт старшого слідчого СВ ВП №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 за фактом звернення до останнього громадянина на ім`я « ОСОБА_6 », який запропонував неправомірну вигоду в сприянні торгівлею наркотичними речовинами на території Інгулецького району м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, а саме: здійснити вплив на керівництво ВП №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, з метою не притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які здійснюють збут психотропних речовин та наркотичних засобів, та не перешкоджати їх діяльності, за що останні будуть отримувати відсоток з грошових коштів, здобутих збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території Інгулецького району м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

До скоєння даного злочину встановлено причетність: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

19.09.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.09.2024 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України.

В ході проведення затримання ОСОБА_7 у порядку ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України при здійсненні обшуку затриманої особи вилучені наступні предмети: мобільний телефон марки Realme C25Y, чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 (графічний ключ 5369).

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та зазначає, що накладання арешту на визначене в клопотанні майно, яке є речовими доказами, є необхідним для цілей кримінального провадження, зокрема запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, необхідність його використання під час досудового розслідування в якості речового доказу.

Слідчий всудове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Власник майна та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в встановленому законом порядку.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000327, внесеному до ЄРДР 10.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 369 КК України.

До скоєння даного злочину встановлено причетність: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

19.09.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.09.2024 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 3 ст. 369 КК України.

В ході проведення затримання ОСОБА_7 у порядку ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України при здійсненні обшуку затриманої особи вилучені наступні предмети: мобільний телефон марки Realme C25Y, чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 (графічний ключ 5369).

Постановою слідчого від 19.09.20024 мобільний телефон марки Realme C25Y, чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 (графічний ключ НОМЕР_3 ) визнано речовим доказом на підставі ст. 98 КПК України.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчий суддя, вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність накладання арешту на зазначений мобільний телефон, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Незастосування цього заходу може зумовити труднощі та неможливість органу досудового розслідування провести слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, необхідні для встановлення істини у справі.

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що арешт майна має тимчасовий характер, та може бути скасований у випадках, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000327, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 369 КК України задовольнити.

Накласти арешт на: мобільний телефон марки Realme C25Y, чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 (графічний ключ НОМЕР_3 ), що був вилучений під час проведення обшуку затриманої особи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1