ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: №626/2287/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/818/897/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.263 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 15 січня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Красноград Харківської області, українку, громадянку України, із середньо спеціальною освітою, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

-15.08.2022 Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.111-1 КК України до покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг на строк 10 років,

засуджено за ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і покладенням на неї ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Кримінальне провадження було розглянуто судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Як установив суд, ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та спосіб, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без спеціального дозволу, виявила та принесла за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 корпус осколкової наступальної гранати РГН та ударно дистанційний запал УДЗ для ручної гранати. Після чого, керуючись умислом спрямованим на незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, зберігала під стріхою сараю за місцем проживання до виявлення працівниками поліції. 06.06.2023 під час проведення огляду виявлено та вилучено корпус ручної осколкової наступальної гранати РГН, що належить до заряду вибухової речовини у міцній оболонці та ударно дистанційний запал УДЗ для ручної гранати, який належить до засобів підриву. Корпус гранати РГН споряджений запалом УДЗ складають гранату РГН, яка належить до категорії бойових припасів.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги особи, яка її подала

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури ставить питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванням закону, який підлягає застосуванню ч.1 ст.71 КК України та необґрунтованим застосуванням закону, який не підлягає застосуванню ст.75 КК України, що потягнуло безпідставне та неправильне звільнення від відбування покарання і, як наслідок, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість. Зазначив, що суд повинен був призначити обвинуваченій остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України, застосувавши їх до невідбутого ОСОБА_7 покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 15.08.2022 у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг на строк 10 років. Крім того, якщо за один із злочинів засудженому призначено основне покарання, яке згідно з ч.3 ст.72 КК України не підлягає складанню з іншими видами покарань та виконується самостійно, то звільнення від відбування іншого покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, яке входить у сукупність вироків разом із цим покаранням, є неприпустимим і розцінюється як неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зауважив, що суд при призначенні покарання з застосуванням ст.75 КК України не мотивував своє рішення про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням та не в повному обсязі врахував, що обвинувачена раніше була засуджена за колабораційну діяльність, тобто злочин проти основ національної безпеки України саме у той час, коли ситуація у війні потребує більшої відповідальності з боку громадян, а не являється фактором, при якому допускається більш поблажливе відношення до вчинення злочину. Замість будь-якого, принаймні найменшого вкладу у відсіч збройної агресії, у обороноздатність країни, ОСОБА_8 вчиняє злочин, який становить підвищену небезпеку для оточення і загрожує державній безпеці. Вважає, що з урахуванням вищевикладеного, підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст.75 КК України не вбачається. Просить ухвалити вирок апеляційним судом, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.263 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України визначити шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 15.08.2022 у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг та строк 10 років, остаточно призначивши покарання 3 роки позбавлення волі та позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг на строк 10 років. Покарання призначене вироком Красноградського районного суду Харківської області від 15.08.2022 у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг та строк 10 років, згідно ст.72 КК України, виконувати самостійно.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просила вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, думку обвинуваченої, захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_7 , кваліфікація її дій в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Доводи апеляційної скарги першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування положень ст.71 КК України, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Відповідно до ст.71 КК України та п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, то суд на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Згідно роз`яснень абзацу п`ятого пункту 10 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі засудження особи за злочин, вчинений у період невідбутого покарання за попереднім вироком, та призначення покарання, яке згідно з ч.3 ст.72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст.71 КК України і призначити за сукупністю вироків остаточне покарання. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.

Суд першої інстанції цих вимог не врахував, у зв`язку з чим безпідставно не застосовував положення ст.71 КК України, що призвело до невідповідності призначеного остаточного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Крім того, у випадку, якщо за один із злочинів засудженому призначено основне покарання, яке згідно з ч.3 ст.72 КК України не підлягає складанню з іншими видами покарань та виконується самостійно, то звільнення від відбування іншого покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, яке входить у сукупність вироків разом із цим покаранням, є неприпустимим і розцінюється як неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду, відображеній у постанові від 26 травня 2020 року у справі №243/2528/19.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати, і відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.420 КПК України ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст.ст.71, 72 КК України без застосування ст.75 КК України.

Керуючись ст. ст.405, 407, 409, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 15 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного їй покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.263 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 15.08.2022 у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг на строк 10 років та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання - 3 роки позбавлення волі та позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг на строк 10 років.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг на строк 10 років виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня фактичного її затримання на виконання вироку апеляційного суду.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення,а засудженою, яка тримається під вартою, - у той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Головуючий:

Судді: