Справа № 145/1728/20
Провадження №1-кп/145/22/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2024 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в с-щі Тиврів в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 06.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166, відносно вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженкою с.Василівка Тиврівського району Вінницької області, жителькою АДРЕСА_1 , громадянкою України, раніше несудимою,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженцем с.Пеньківка Шаргородського району Вінницької області, жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, відповідно до ст.89 КК України раніше несудимим,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

04.10.2020 приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 на прохання ОСОБА_6 пішли до належного йому житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Знаючи, де знаходиться ключ, вони відкрили ним вхідні двері та зайшли до будинку. Після цього, в одній із кімнат будинку з дерев`яної полиці ОСОБА_4 взяла мобільний телефон марки "Еrgо" моделі " НОМЕР_3 " чорного кольору та передала його ОСОБА_5 . Далі вони зайшли до іншої кімнати будинку, у якій взяли 4 кілограми лущених волоських горіхів у формі «метелика» та 25 кілограмів нелущених волоських горіхів.

Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли із будинку та зачинили його, а ключ поставили на те ж саме місце, де він знаходився. В подальшому, рухаючись вулицею в с.Іванківці Тиврівського району, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили викрасти дане майно та реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи спільно, за попередньою змовою, реалізували майно ОСОБА_6 , кошти витратили на власний розсуд, а при зустрічі з останнім повідомили, що до його будинку вони не заходили та мобільний телефон з горіхами з будинку не брали.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 6865-6867/20-21 від 12.10.2020, ринкова вартість мобільного телефону торгової марки "Еrgо" моделі "В505 Unit 4G" в корпусі чорного кольору становила 966,00 грн., ринкова вартість 1 кг лущених волоських горіхів у формі метелика становила 146,00 грн., ринкова вартість 1 кг нелущених волоських горіхів становила 25,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 2175,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.185 КК України визнали, розкаялися у вчиненому, визнали фактичні обставини справи.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_5 дав показання, що дійсно він з ОСОБА_4 04.10.2020 після 12 години пішли до житлового будинку ОСОБА_6 . Знаючи, де знаходиться ключ, вони відкрили вхідні двері та зайшли до будинку. В одній із кімнат будинку з полиці ОСОБА_4 взяла мобільний телефон чорного кольору, в іншій кімнаті будинку вони взяли 4 кг лущених волоських горіхів у формі «метелика» та 25 кілограмів нелущених. Далі вони вийшли із будинку та зачинили його, а ключ поставили на те ж саме місце. У вчиненому кається.

ОСОБА_4 дала показання, що дійсно 04.10.2020 вона із ОСОБА_5 на прохання ОСОБА_6 в с. Іванківці пішли до його житлового будинку, по АДРЕСА_2 . Ключем відкрили вхідні двері. Вона в одній з кімнат взяла мобільний телефон марки "Еrgо" та передала його ОСОБА_5 . Далі вони зайшли до іншої кімнати будинку, з якої забрали лущені та нелущені волоські горіхи. У вчиненому кається.

Суд вважає показання обвинувачених є достовірними, правдивими, належними та допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються іншими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні нести відповідальність за ч.2 ст.185 КК України, оскільки таємно викрали чуже майно, вчинили крадіжку за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_5 (раніше несудимий; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільно небезпечне діяння, щире каяття, відсутність претензій матеріального та морального характеру у потерпілого; обставин, які обтяжують його відповідальність, в судовому засіданні не встановлено;

особу винної ОСОБА_4 (раніше несудимої; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, компрометуючі дані за місцем проживання відсутні), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільно небезпечне діяння, щире каяття,відсутність претензій матеріального та морального характеру у потерпілого; обставин, які обтяжують її відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, складеної Тиврівським районним відділом філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому ОСОБА_5 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. Орган пробації вважає, що виправлення його без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства; виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеної Тиврівським районним відділом філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченій ОСОБА_4 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що її виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства; виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті надати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, та приходить до висновку, що їх виправлення і перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Суд скасовує ОСОБА_4 м ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, звільняє її з-під варти із зали суду та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховує строк попереднього ув`язнення.

Суд стягує з обвинувачених витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішує відповідно до ст.100 КПК України, скасовує арешт на тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст. ст.349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання -3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік вона не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти із зали суду.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття ОСОБА_4 покарання зарахувати строк перебування в установі попереднього ув`язнення з 14 лютого 2024 року по день постановлення вироку, 11 жовтня 2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду від 08.10.2020, на мобільний телефон торгової марки "Ergo" моделі "B505" чорного кольору, 1EMEI НОМЕР_4 , 2EMEI НОМЕР_5 .

Речовий доказ: мобільний телефону торгової марки "Ergo" моделі "В505 Unit 4G" в корпусі чорного кольору, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь держави 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 76 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи, тобто по 326 (триста двадцять шість) гривень 88 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_8