Справа № 685/1189/23
Провадження № 1-кп/675/37/2024
У Х В А Л А
"16" вересня 2024 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_10 , розглянувши в м. Ізяслав Хмельницької області у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури про продовження строку запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_6 , який обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_9 , який обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_7 , який обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України -
В С Т А Н О В И В :
На розгляді Ізяславського районного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених строку тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25.07.2024 було продовжено запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до 22.09.2024 включно.
На даний час продовжують існувати ризики, які враховувалися при застосуванні обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже вони обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, зокрема санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років. Крім того, останні можуть переховуватися від суду, та можуть незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом подальшого спонукання їх до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни їх показань у суді.

Також, наявний ризик, що обвинувачені можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вчинили умисні тяжкі та особливо тяжі злочини та можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ніде офіційно не працюють та не мають належних джерел прибутку для свого існування. У зв`язку з цим прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав та вважає, що є підстави для продовження раніше обраних запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 .
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та їх захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому захисники покликаються на те, що на даний час наявні законні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, зокрема, такий як цілодобовий домашній арешт або встановлення посильного розміру застави.Також зауважили, що тяжкість інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень сама по собі не може бути достатньою підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, на думку як обвинувачених, так і їх захисників, доводи прокурора є тільки припущеннями не підтвердженими будь-якими доказами, тому вважають за необхідне застосування до ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю або встановлення посильного розміру застави.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25.07.2024 було продовжено запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до 22.09.2024 включно.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Летельє (Letellier) проти Франції» від 26.06.1991 року, Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У п.п. 61, 62 рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року у справі «Смирнов проти Росії» наголошено, що наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Відтак, розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд виходить насамперед з необхідності запобігання ризикам, визначеним пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав вважати, що більш м`який запобіжні заходи, аніж тримання під вартою, не зможуть запобігти наведеним у клопотанні ризикам та не забезпечать виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків, суд ураховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , зокрема санкція ч. 3 ст. 307 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, суть, зміст та кількість обумовлених в клопотанні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, високу ймовірність їх настання, особу обвинувачених, які ніде не працюють, постійного заробітку не мають, а також достатньо обґрунтовані, на думку суду, ризик продовження чи повторення ними протиправної поведінки, ураховуючи ту обставину, що ОСОБА_6 , ОСОБА_9 раніше притягувалися до кримінальної відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу психотропних речовин.

ОСОБА_7 в свою чергу раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проте обвинувачується в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненого організованою групою, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth с. Belgique (Клоот проти Бельгії), § 40).

Ураховуючи окреслені стандарти в усталеній судовій практиці Європейського суду з прав людини, суд вважає достатньо вмотивованими доводи сторони обвинувачення проте, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує їм уразі визнання винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, можуть переховуватися від суду.

Крім того, враховуючи стадію судового провадження, та встановленому порядку дослідження доказів, відповідно до якого судом ще не досліджено повністю письмові докази, зокрема протоколи про результати проведення НСРД. Також, оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із того, що такий ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від таких учасників кримінального провадження та дослідження їх судом.
Ураховуючи викладене, суд вважає, що відповідні аргументи прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання по суті.

Суд також звертає увагу на те, що відомостей стосовно стану здоров`я обвинувачених, які унеможливлювали б продовження застосування до них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суду не надано.

За таких обставин ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ураховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на переконання суду, не зменшилися і продовжують існувати.

Разом із тим, суд враховує, що введення в Україні воєнного стану також є однією із обставин, що сама по собі свідчить про існування ризику можливого ухилення обвинувачених від суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти наведеним у клопотанні ризикам та не забезпечить виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, розмір застави судом не визначається.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 184, 194, 199, 318, 331, 369 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі до 14.11.2024 включно, без можливості внесення застави.

Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі до 14.11.2024 включно, без можливості внесення застави.

Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі до 14.11.2024 включно, без можливості внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження і направити начальнику слідчого ізолятора.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з дня отримання копії даної ухвали.
Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3