Справа № 461/5971/24
Провадження № 1-кс/461/4296/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, у якому просить скасувати повністю арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.06.2024 року у справі №461/5481/24 у кримінальному провадженні №0000422 від 04.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 332 КК України, а саме на транспортний засіб марки «BMW Х3» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та один ключ сигналізації, та зобов`язати відповідальних осіб повернути вказаний автомобіль.

В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що власником арештованого транспортного засобу є ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що вбачається з свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу. Наголошує, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 не повідомлено про підозру, остання не є причетною до вказаних подій, що вказує на відсутність у органу досудового слідства доказів вчинення останньою будь-якого кримінального правопорушення. Відповідно підстав для продовження обмеження прав ОСОБА_3 немає, а тривалість досудового слідства не має бути підставою для порушення прав останньої. Вказує, що в рамках зазначеного вище кримінального провадження вказаний транспортний засіб було оглянуто, проведено обшук та ряд інших слідчих дій, а відтак на даний час об`єктивно відпала необхідність у збереженні обтяження на дане майно, що було накладено згідно ухвали Галицького районного суду м. Львова від 26.06.2024 року. На даний момент відносно автомобіля «BMW ХЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та один ключ сигналізації, досудовим розслідуванням жодних дій не проводиться.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про розгляд справи, у клопотанні просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Подав до суду заяву про розгляд клопотання про скасування арешту за його відсутності. У зв`язку з тим, що автомобіль «BMW ХЗ» д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом, просить у клопотанні про скасування арешту відмовити.

Враховуючи передбачені ч. 2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності учасників процесу з урахуванням наявних у слідчого судді матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000422 від 04.04.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Львова від 26.06.2024 року клопотання слідчого про арешт майна задоволено. Накладено арешт на майно, зокрема, на транспортний засіб марки «BMW X3», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та один ключ сигналізації.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.

Як встановлено слідчим суддею, однією з підстав накладення арешту було те, що вилучене в ході проведення обшуку майно, у тому числі вищевказаний автомобіль, має важливе значення для кримінального провадження та має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Накладаючи арешт, слідчий суддя виходив з того, що вилучені в ході обшуку речі та документи відповідають вимогам ч.1 ст.98 КПК України, їх разом із іншими предметами визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів. Арешт накладено з метою забезпечення кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, недопущення їх втрати чи зміни та використання їх у доказуванні.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вищевказане майно було накладено необгрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту заявник не оскаржував в апеляційному порядку. Також заявником не доведено, що відпала потреба у вказаному арешті майна, внаслідок проведення огляду мобільного телефону.

Крім цього, слідчий суддя враховує, що вищевказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім цього, з урахуванням положень ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, автомобіль марки «BMW X3», р.н. НОМЕР_1 , може підлягати спеціальній конфіскації, а відтак його доля повинна вирішуватися судом за під час ухвалення процесуального рішення за результатами розгляду кримінального провадження.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що підстави для позбавлення права володіння та користування зазначеного вище майна, зокрема і ті, які вважав підставами накладення арешту слідчий суддя, станом на день розгляду клопотання наявні. А тому, беручи до уваги надані докази, вважаю, що відсутні підстави для скасування арешту майна, а тому у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6