Справа № 334/5498/24
Номер провадження № 1-кс/334/1667/24
УХВАЛА

про арешт майна

16 липня 2024 року місто Запоріжжя

слідчий Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001316 від 06.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна

за участі: прокурора - ОСОБА_4 , власника майна - ОСОБА_5 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_6

встановив :

слідчий ВР ЗСТ СВ Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Skoda Octavia А5», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , зареєстрованій за адресою АДРЕСА_1 з позбавленням права розпорядження, відчуження та користування ним власником та іншими довіреними особами з подальшим зберіганням вилученого транспортного засобу на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області за дресо. М. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №001316 від 06.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України встановлено, що 05.07.2024 водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia А5», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух проїзною частиною Прибережної автомагістралі з боку вул. Новокузнецької в напрямку вул. Привокзальної під час руху в районі буд АДРЕСА_2 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка переходила проїзну частину по пішохідному переходу, рухаючись зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу.

05.07.2024 під час огляду місця пригоди автомобіль «Skoda Octavia А5», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , - тимчасово вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за адресою АДРЕСА_3 ..

Вказаний транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні.

На думку слідчого незастосування арешту може призвести до приховування, зникнення, втрати, відчуження майна чи до настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також майно може мати на собі сліди злочину, які можуть бути використані як докази під час проведення досудового розслідування, а також для проведення криміналістичних експертиз .

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягала, зазначивши, що транспортний засіб необхідний для проведення експертиз, які призначені у кримінальному провадженні, на підтвердження чого надала копію постанови про призначення судової інженерно-транспортної експертизи.

Слідчий в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розглянути клопотання за його відсутності, на задоволенні клопотання наполягає.

Власник майна ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували в частині заборони користування транспортним засобом, зазначивши, що ОСОБА_5 як власник транспортного засобу також його використовує, він їй потрібен в побуті, тому просять транспортний засіб передати на відповідальне зберігання власнику.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та долучені документи слідчий суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положення ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 06.07.2024 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (кримінальне провадження №0001316). До групи слідчих та прокурорів входять ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , відповідно.

Постановою слідчого від 06.07.2024 вилучений автомобіль марки ««Skoda Octavia А5», д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0001316, визначено його місце зберігання.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, наслідки арешту майна для власників майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню. Вважаю наявні достатні підстави для арешту вилученого майна, оскільки слідчий в клопотанні довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170цього Кодексу оскільки, як вбачається з матеріалів клопотання, вказане майно має суттєве значення для проведення досудового розслідування, може мати на собі сліди злочину, які можуть бути використані як докази під час проведення досудового розслідування та для проведення експертиз, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, може бути втраченим чи відчуженим.

Щодо прохання в клопотанні про визначення місця зберігання речових доказів, слідчий суддя звертає увагу, що положення ст. 100 КПК України, ч. 4 ст.168КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність. Крім того слід вказати, що місце їх зберігання визначено постановою слідчого від 06.07.2024.

Виходячи з наведеного, вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахування норм законодавства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 8, 100, 167-169, 170-173, 309, 376 КПК України,

постановив:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Skoda Octavia A5», д.н.з. НОМЕР_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 , зареєстрованій за адресою АДРЕСА_1 , вилучений в ході проведення огляду місця ДТП, із забороною розпорядження та користування ним до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, визначеною в ст.175 КПК України стороною кримінального провадження.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати заінтересованим особам.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_1