Провадження 1-кп/522/3393/24
У Х В А Л А

15.11.2024 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ЄРДР № 0001356 від 24.09.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, громадянина України, без освіти, офіційно не працевлаштованого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до 60 днів, з альтернативою визначення застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу, не змінились та не відпали.

Захисник ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора, вважали заявлені у ньому ризики належним чином не обґрунтованими, просили суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений підтримав позицію захисників, просив визначити заставу у меншому розмірі.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши наявні матеріали судом встановлено наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.11.2024 та визначено у якості альтернативного запобіжного заходу заставу у 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також суд враховує, що ОСОБА_4 не одружений, не працює, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Зазначені обставини у сукупності свідчать про існування ризиків переховування обвинуваченого від суду.

Також є достатні підстави вважати, що наявний ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки він не має легальних джерел отримання засобів для існування, крім того, відносно останнього на розгляді у Біляївському районному суді Одеської області та Приморському районному суді м. Одеси перебувають обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 289 КК України.

За даних обставин, суд приходить до висновку про доведеність прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що є підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку останнього та запобігти вищевикладеним ризикам.

Вирішуючи відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України питання щодо визначення обвинуваченому розміру застави у якості альтернативного запобіжного заходу, суд з урахуванням положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України приходить до висновку, що зважаючи на обставини кримінального провадження, зокрема звинувачення у заволодінні майном потерпілого без застосування насилля, розмір збитків завданих кримінальним правопорушенням в сумі 1398 грн., дані про майновий стан обвинуваченого, застава у 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., не буде завідомо не помірною для обвинуваченого та достатньою мірою гарантуватиме виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 315, 176-178, 182, 183, 331, 370, 372, 376, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 60 (шістдесяти днів), тобто до 13 січня 2025 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 в якості альтернативного запобіжного заходу заставу у 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії зазначеного запобіжного заходу та покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1