Справа № 953/6984/24
н/п 1-кс/953/6313/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2024 р. Слідча суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000643 від 23.05.2024, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Душанбе, особи без громадянства, зареєстрована (зі слів): АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима в силу ст. 89 КК України, не працюючої, не заміжньої, дітей на утриманні немає,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 303 КК України

Встановив:

28.08.2024 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000643 від 23.05.2024 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 .

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що на початку травня 2024 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, до 20.08.2024, коли протиправна діяльність була припинена правоохоронними органами, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 усвідомлюючи значення своїх дій, які полягають у посяганні на суспільні відносини, що забезпечують основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків та сприяють поширенню аморальності в інтимних стосунках людей, ігноруючи вимоги суспільної моралі, відповідно до яких задоволення статевих потреб повинне здійснюватися без прояву розпусти, безладних статевих контактів і проституції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, не маючи бажання займатися законною трудовою діяльністю, бажаючи мати дохід та стабільне джерело доходу від незаконної діяльності пов`язаної із сексуальною експлуатацією інших жінок, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, з метою сутенерства, шляхом здійснення організації вказаних злочинних дій, що полягають в пошуку дівчат, які перебувають в уразливому стані, шляхом розміщення оголошень в мережі «Інтернет» про високооплачувану роботу, спілкуванні з дівчатами роз`яснюючи їм умови роботи та оплату, рекламуванні надання ними сексуальних послуг за гроші, співоренді приміщень для надання сексуальних послуг за гроші та підшукуванні клієнтів на території м. Харкова.

З метою отримання більшої наживи від противоправної діяльності ОСОБА_8 на початку травня 2024 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, залучив до своєї злочинної діяльності свою співмешканку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та розробив спільний злочинний план, про що повідомив останню, яка погодились із злочинним планом ОСОБА_8 на вчинення кримінального правопорушення.

Так згідно спільного злочинного плану ОСОБА_8 повинен був виконувати роль водія-охоронця в обов`язки якого входило: на власному транспортному засобі перевозити жінок з числа «повій» до адрес клієнтів, з метою надання їм платних послуг сексуального характеру; очікувати вказаних жінок біля адрес клієнтів, поки останнім надаються платні послуги сексуального характеру; забезпечувати охорону жінок, яких вони втягнули у заняття проституцією у випадках виникнення конфліктних ситуаціях з клієнтами, що бажали отримати платні послуги сексуального характеру; проводити співбесіді з жінками з числа «повій»; отримувати частку виручених грошових коштів від надання платних сексуальних послуг жінками з числа «повій».

У свою чергу, згідно спільного злочинного плану ОСОБА_7 повинна була: підшукувати осіб жіночої статі з числа «повій» та пропонувати їм свої та ОСОБА_8 послуги в якості сутенерів; забезпечувати систематичне надання ними платних сексуальних послуг; підшукувати клієнтів шляхом розміщення оголошень в мережі «Інтернет» про надання платних послуг сексуального характеру; відповідати на телефонні дзвінки клієнтів; проводити співбесіді з жінками з числа «повій»; отримувати частку виручених коштів від надання платних сексуальних послуг жінками з числа «повій».

Так, в серпні 2024 року, більш точний час органами досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 розмістила на веб-сайті «Кексик», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 оголошення про надання сексуальних послуг за гроші, під яким заздалегідь малося на увазі заняття проституцією. Побачивши вказане оголошення ОСОБА_9 зателефонувала по номеру абонентського телефону, який зазначено у оголошені та який фактично належав ОСОБА_7 , з якою домовилась про зустріч для проведення співбесіди.

Після чого, ОСОБА_9 прибула на співбесіду із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які запропонували їй займатися проституцією при їх посередництві, на що остання погодилась, та в подальшому домовилась про вчинення щодо неї сутенерства, а саме вчинення дій по забезпеченню нею заняттям проституцією, що полягали у підшукуванні ОСОБА_9 клієнтів для надання останнім послуг сексуального характеру, домовленостях з ними за ціну послуг сексуального характеру, та окрім цього, обговорили розподіл грошових коштів, отриманих за надання послуг сексуального характеру, а саме година надання сексуальних послуг коштувала 4000 гривень, з яких 2000 гривень отримувала б ОСОБА_9 , а 2000 гривень відповідно отримували ОСОБА_8 та ОСОБА_7

19.08.2024 приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_10 , який відповідно до вимог статті 271 КПК України був залучений до проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту, зі свого мобільного телефону знайшов у мережу «Інтернет» на веб-сайт «Кексик», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 та побачив розміщене ОСОБА_7 оголошення щодо надання сексуальних послуг, в ході телефонної розмови, остання повідомила, що ОСОБА_10 може отримати сексуальні послуги за грошові кошти в сумі 15 000 гривень за ніч без врахування додаткових послуг, надіславши останньому фотографію ОСОБА_9 , на що ОСОБА_10 надав згоду. Після чого, ОСОБА_7 в телефонній розмові дізналась у ОСОБА_10 час та місце до якого повинна прибути для надання сексуальних послуг повія, а саме до готелю, розташованого по АДРЕСА_3 , та передала зазначену інформацію ОСОБА_9 .

В той же день, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_10 прибув за вищевказаною адресою, де зустрівся із ОСОБА_9 з якою пройшов до одного з номерів готелю, де останньому були надані сексуальні послуги у вигляді класичного сексу у період часу з 23:00 години 19.08.2024 по 05:00 годину 20.08.2024. Після чого ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 15 000 гривень за надання послуг сексуального характеру та надалі вони вдвох покинули приміщення готелю. У подальшому, частину грошових коштів, отриманих від ОСОБА_10 , а саме 6000 гривень, ОСОБА_9 при особистій зустрічі, передала ОСОБА_8 , які у подальшому ОСОБА_8 , ОСОБА_7 розподілили між собою та ОСОБА_9 у заздалегідь обговорених частках.

27.08.2024 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України ОСОБА_7 .

Підставою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної слідчий та прокурор вказують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на існування ризиків та обґрунтованість підозри.

Підозрювана та її адвокат заперечували проти задоволення клопотання, просили врахувати всі наявні дані щодо підозрюваної, відсутність зазначених прокурором ризиків. Просили відмовити у задоволенні клопотання.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваної встановлено, що вона показання дає добровільно, до неї не застосовувались насильство під час досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази встановив, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000643 від 23.05.2024, за ч.2 ст. 303 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 303 КК України.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_7 є осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

Обґрунтованість пред`явленого повідомлення про підозру ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.06.2024 відповідно до якого останінй розповів про вебсайт за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому розміщені оголошення з надання послуг інтимного характеру. Крім того, останінй повідомив про конкртетне оголошення з надання послуг інтимного характеру з зазначенням контактного телефону НОМЕР_1 ;протоколом зняття інформації з електронних інформаційних систем в порядку ч. 2 ст. 264 КПК України від 16.08.2024 відповідно до якого оглянуто вебсайт за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому розміщені оголошення з надання послуг інтимного характеру. Крім того, виявлене конкртетне оголошення з надання послуг інтимного характеру з зазначенням контактного телефону НОМЕР_1 ;протоколом негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст. 260 КПК України № 16/2414нт від 05.08.2024 відповідно до якого 29.07.2024 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розповідають про умови роботи «повією», скільки платять за надання послуг інтимного характеру. Крім того, цього ж дня, ОСОБА_7 пояснюю, що вона відповідає фінансову та рекламну частину, а ОСОБА_8 відповідає за охорону;протоколом негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст. 260 КПК України № 16/2415нт від 05.08.2024 відповідно до якого 17.07.2024 ОСОБА_7 розмовляє з потенційним клієнтом, який цікавиться послугами інтимного характеру. В подальшому, цього ж дня, ОСОБА_7 домовляється про надання певною дівчиною послуг інтимного характеру зазначеному клієнту. Далі, ОСОБА_7 привозить дівчину потенційному клієнту, яка в подальшому надасть йому послуги інтимного характеру зазначеному клієнту;протоколом негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст. 260 КПК України № 16/2416нт від 05.08.2024 відповідно до якого 29.07.2024 ОСОБА_7 розмовляє з потенційним клієнтом, який цікавиться послугами інтимного характеру. Далі, цього ж дня, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 привозять дівчину потенційному клієнту, яка в подальшому надасть йому послуги інтимного характеру зазначеному клієнту;протоколом негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст. 260 КПК України № 16/2417нт від 05.08.2024 відповідно до якого 31.07.2024 ОСОБА_7 розмовляє з потенційним клієнтом, який цікавиться послугами інтимного характеру. Далі, цього ж дня, ОСОБА_8 привозить дівчину потенційному клієнту, яка в подальшому надасть йому послуги інтимного характеру зазначеному клієнту;протоколом негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст. 260 КПК України № 16/2418нт від 05.08.2024 відповідно до якого 31.07.2024 ОСОБА_7 розмовляє з потенційним клієнтом, який цікавиться послугами інтимного характеру. Далі, цього ж дня, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 привозить дівчину потенційному клієнту, яка в подальшому надасть йому послуги інтимного характеру зазначеному клієнту. Також зафіксовано номер банківської картки НОМЕР_2 , куди необхідно перераховувати потенційним клієнтам грошові кошти за надані їм послуги інтимного характеру;протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.08.2024 в ході якого остання повідомила про обставини надання послуг інтимного характеру;протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.08.2024 відповідно до якого останінй пояснив, що в ніч з 19.08.2024 по 20.08.2024 користувався послугами ітимного характеру. Також останній додав, що може впізнати особу, яка 19.08.2024 на місце зустрічі привезла дівчину, яка надалі надала ОСОБА_12 послуги інтимного характеру; протоколом предявлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_12 серед предявленних йому фотознімків впізнав на фотознімку ОСОБА_8 , як особу, яка 19.08.2024 на місце зустрічі привезла дівчину та яка надалі надала ОСОБА_12 послуги інтимного характеру; протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 19.08.2024 відповідно до якого особі, яка відповідно до вимог статті 271 КПК України була залучена до проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту вручені грошові кошти із зазначенням номеру та серії купюр; протоколом обшуку автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_3 , в ході якого вилучено банківську картку № НОМЕР_2 та грошові кошти, які вручені особі, яка відповідно до вимог статті 271 КПК України була залучена до проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри, на даній стадії проведення досудового розслідування кримінального провадження, щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 303 КК України, за викладених у клопотанні обставин. Даних стороною захисту на спростування зазначеного не надано.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Звертаючись з клопотанням, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що злочин, який інкримінуються ОСОБА_7 є тяжким та у випадку визнання останньої винною, передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 7 років позбавлення волі, тобто термін покарання, а також відсутність у неї міцних соціальних зв`язків може спровокувати останню переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Наявність можливості знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що на цей час триває проведення слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення місця знаходження предметів та документів, що мають доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Також, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй злочину може вдатися до відповідних дій, враховуючи тяжкість покарання, що інкриміновано та дані по особистості, а саме відсутність стійких соціальних зв*язків та офіційного працевлаштування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваної на свідків, враховуючи обставини кримінального правопорушення.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання запобіжного заходу слідчою суддею враховані всі представлені під час розгляду клопотання дані по особі підозрюваної, яка раніше не судима в силу ст. 89 КК УКраїни, не заміжня, дітей немає, не працевлаштована та офіційних джерел доходу немає, тобто не має стійких соціальних зв*язків.

Всі ці дані по особі підозрюваної та обставини вчинення нею кримінального правопорушення, що вказані в підозрі, її роль, визначена в підозрі, встановлення слідчим суддею ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, свідчать про те, що відносно неї можна обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, для забезпечення її поведінки під час досудового розслідування.

При цьому, доводи сторони захисту щодо відсутності встановлених ризиків та забезпечення належної поведінки підозрюваної без застосування запобіжного заходу є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

На підставі вищезазначеного, суд клопотання органу досудового розслідування підтримує та обирає відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з відповідними обов*язками, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою мешкання АДРЕСА_2 , а саме: заборонити підозрюваній ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора та суду, з 22-00 год. до 06-00 год. наступного дня, строком на 60 днів, а саме до 27.10. 2024 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, зобов`язати підозрювану ОСОБА_7 :

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-не відлучатись із населеного пункту м. Харків, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;

-в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня не залишати місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваної через старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 .

Встановити строк дії ухвали до 27.10.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1