КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7050/24
Провадження № 1-кп/552/1010/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2024 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ;

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 10.05.2024,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Телаві Республіка Грузія, азербайджанця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

встановив:

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно вчинив фізичне насильство (вид насильства згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання і протидію домашньому насильству») по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_7 , відповідно до ст. 3 3акону України «Про запобігання і протидію домашньому насильству»), тобто вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством щодо особи, з якою перебував у сімейних відносинах за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , будучи належним чином ознайомлений з рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14.03.2024 справа № 552/1291/24, провадження № 2-о/552/101/24 згідно якого ОСОБА_6 строком на шість місяців заборонено: перебувати в місці проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони наближатися ближче ніж на 200 м до місця її проживання; заборони наближатися ближче ніж на 200 м до ОСОБА_7 та переслідувати її; заборони ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_7 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, нехтуючи обов`язковим приписом та обмеженням суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 16 квітня 2024 року о 14:04 год надіслав повідомлення у застосунку "WhatsApp" з номеру НОМЕР_1 на номер телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_7 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Крім цього, 17 квітня 2024 року о 16:43 год, ОСОБА_6, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350 - 6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, діючи з прямим умислом, з мотивів умисного невиконання обмежувального припису, перебуваючи в нестановленому місці, в період часу з 16:43 год до 16:48 год надіслав повідомлення у застосунку "WhatsApp" з номеру НОМЕР_1 на номер телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_7 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Окрім цього, 20 квітня 2024 року о 23:28 год ОСОБА_6, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350 - 6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, діючи з прямим умислом, з мотивів умисного невиконання обмежувального припису, перебуваючи в нестановленому місці, надсилав повідомлення, здійснював аудіозвінки та відеодзвінки у застосунку "WhatsApp" з номеру НОМЕР_1 на номер телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_7 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350 - 6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, діючи з прямим умислом, з мотивів умисного невиконання обмежувального припису, перебуваючи в нестановленому місці, 22.04.2024, 24.04.2024, 25.04.2024, 19.05.2024, 24.06.2024, 25.06.2024, 26.06.2024, 27.06.2024, надсилав повідомлення у застосунку "WhatsApp" з номеру НОМЕР_1 на номер телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_7 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Також, ОСОБА_6, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350 - 6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, діючи з прямим умислом, з мотивів умисного невиконання обмежувального припису, перебуваючи в нестановленому місці, 02.07.2024, 04.07.2024, 06.08.2024, 25.08.2024 надсилав повідомлення у застосунку "WhatsApp" з номеру НОМЕР_1 на номер телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_7 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Окрім цього, 06 квітня 2024 року ОСОБА_6, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350 - 6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, діючи з прямим умислом, з мотивів умисного невиконання обмежувального припису, перебуваючи по вул. Далека у м. Полтава здійснював керування власного транспортного засобу, здійснюючи проїзд повз домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони наближатися ближче ніж на 200 м до місця проживання ОСОБА_7 .

Також, 06 вересня 2024 року ОСОБА_6 , маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно вище вказаного рішення суду йому заборонено наближатись на відстань не менше 200 метрів до місця проживання потерпілої ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а також заборони наближатися ближче ніж на 200 м до ОСОБА_8 та переслідувати її, під`їхав на власному автомобілі до вказаного вище домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , голосно кричав, намагався контактувати з ОСОБА_7 , чим порушив вимоги обмежувального припису, а саме тимчасові обмеження його прав в частині заборони наближатися ближче ніж на 200 м до ОСОБА_7 та переслідувати її та заборонено наближатись на відстань не менше 200 метрів до місця її проживання.

Крім того, 22 квітня 2024 року о 10:02 год, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350 - 6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, діючи з прямим умислом, з мотивів умисного невиконання обмежувального припису, перебуваючи в нестановленому місці, здійснював телефонні дзвінки з номеру НОМЕР_1 на номер телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , погрожуючи фізичною розправою, вчиняв психологічне насилля щодо ОСОБА_7 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_7 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

24 квітня 2024 року ОСОБА_6, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350 - 6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, діючи з прямим умислом, з мотивів умисного невиконання обмежувального припису, перебуваючи по АДРЕСА_2 зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та почав стукати у вікна будинку, чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони наближатися ближче ніж на 200 м до місця проживання ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, згідно заяви ОСОБА_6 від 10.10.2024, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, тобто у умисному невиконанні обмежувального припису, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні (а.с. 9-12).

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Суд, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, тобто умисному невиконанні обмежувального припису, доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує положення ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він до кримінальної відповідальності притягається вперше, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра/нарколога, станом на дату ухвалення вироку, не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання відсутні.

Водночас, суд не враховує, як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_6 та вказана прокурором в обвинувальному акті, як вчинення ним кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, оскільки така обтяжуюча обставина охоплюється складом об`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ст. 390-1 КК України та правильно вказана прокурором в обвинувальному акті при юридичному формулюванні обвинувачення, зокрема порушення обвинуваченим ст.ст. 1, 3 3акону України «Про запобігання і протидію домашньому насильству») та вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з домашнім насильством щодо особи, з якою ОСОБА_6 перебував у сімейних відносинах.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, відсутність обставин, які його обтяжують, наведені вище дані про особу обвинуваченого.

З урахуванням усіх даних в їх сукупності, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає, за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ст. 390-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення встановленої ст. 50 КК України мети покарання.

Цивільний позов за матеріалами кримінального провадження не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368-371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня отримання копії цього судового рішення особою, яка його оскаржує, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, тобто не може бути оскаржений з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1