Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/364/2024 Справа № 641/7574/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001029 від 29.09.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця c. Парасковія Кегичівського району Харківської області, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.03.2023 року Комінтернівським районним судом м. Харкова з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 15.05.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, -

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.09.2021 року, приблизно о 09 годині, ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, перебували поблизу буд. АДРЕСА_3 , де побачили каналізаційний отвір, вкритий металевим люком, що належить КП «Харківводоканал». В цей момент у ОСОБА_3 спільно із знайомим особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, виник спільний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, a саме належної КП «Харківовдоканал» кришки каналізаційного люку. Реалізуючи свій спільний злочинний намір, спрямований та таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 спільно із знайомим особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, попередньо узгодивши свої дії та розподіливши ролі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, за усною домовленістю між собою, скориставшись тим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою кувалди, яку мали при собі, від' єднали від кріплення кришку каналізаційного люку, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 650,00 гривень. Після чого, ОСОБА_3 разом із знайомим особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинити КП «Харківводоканал» матеріальну шкоду на загальну суму 650,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні прокурор просив закрити кримінальне провадження, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження, зазначив, що наслідки закриття провадження йому зрозумілі. Також обвинувачений вказав, що йому зрозуміло, що закриття провадження у зв`язку з декриміналізацією діяння не є реабілітуючою обставиною та його позиція є добровільною.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов наступного.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким ст. 51 КУпАП України викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП України не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

01.01.2021 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2021 в сумі 2270 грн.

Отже, податкова соціальна пільга у 2021 році склала 1135 грн. (2270 грн./50%), тоді як вартість викраденого обвинуваченим майна становить 650 грн 00 коп.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_3 майна КП «Харківводоканал» становила 650,00 грн., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого, відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України, настає кримінальна відповідальність, суд вважає, що, з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і статтею 5 КК України, принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження на підставі пункта 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Крім того, представником потерпілого ОСОБА_5 було подано цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди.

Проте, нормами статті 129 КПК України встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову чи відмову у ньому, може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Окрім того, пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року, «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд вважає за необхідне цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду, з роз`ясненням права на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) у відповідності з вимогами ст. 124 КПК України з обвинуваченого стягненню не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Долю речових доказів, вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 286, 370, 372 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001029 від 29.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без розгляду, роз`яснивши право потерпілого на звернення до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи №38 від 30.09.2021 року в розмірі 514,86 грн. - віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- кувалду металеву, з дерев`яною ручкою, яка зберігається згідно квитанції № 01521 - зберігати до розгляду виділеного кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001029 від 29.09.2021 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України;

- кришку каналізаційного люку, яка повернута КП «Харківводоканал» під розписку вважати повернутою останньому;

Копію ухвали, яка набрала законної сили, разом із обвинувальним актом, направити до ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківські області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Cуддя- ОСОБА_1