Справа № 206/5276/24
Провадження № 1-в/206/291/24
УХВАЛА

14 жовтня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро в режимі відеоконференції, письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну примусових заходів медичного характеру,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

заявника, лікаря-психіатра ОСОБА_3 ,

особи, відносно розглядається питання ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2024 року представник Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікар-психіатр ОСОБА_3 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з письмовою заявою про зміну примусових заходів медичного характеру з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якої згідно ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2017 року були застосовані примусові заходи медичного характеру із суворим наглядом. Заяву обґрунтовано тим, що на даний час ОСОБА_4 перебуває у КП «ДБКЛПД» ДОР у відділенні для застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. За час перебування у відділенні, психічний стан ОСОБА_4 покращився та залишається стабільним на протязі достатньо тривалого проміжку часу. Для продовження медичної, соціальної та психологічної реабілітації з метою досягнення найбільш повної інтеграції пацієнта в суспільство, рекомендовано змінити примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Представник заявника, лікар-психіатр ОСОБА_3 та заінтересована особа ОСОБА_4 заяву підтримали та просили задовольнити.

Захисник, адвокат ОСОБА_6 заяву підтримав.

В судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення письмової заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думки учасників судового засідання, приходить до висновку про необхідність задовольнити вказану заяву, виходячи з наступного.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2017 року до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом (а.с. 8 з обороту-11).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено примусові заходи медичного характеру і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру переведено її у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом (а.с. 12).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2024 року ОСОБА_4 продовжено примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, строком на 6 місяців (а.с. 13-14).

03.10.2024 року складено висновок комісії лікарів-психіатрів №171 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого вбачається, що в результаті комісії лікарів-психіатрів в психічному стані ОСОБА_4 відзначається позитивна динаміка та стабільність. Що підтверджується впорядкуванням емоційно-вольової сфери - поведінка набула впорядкованого характеру, виключені агресивні та аутоагресивні тенденції, були відсутні порушення режиму відділення, Сформоване достатнє у міру інтелектуальних здібностей усвідомлення необхідності прийому лікарських засобів та спостереження у лікаря-психіатра. Засвоєні примітивні навички соціально адаптованої поведінки та самообслуговування. Підвищені спонукальні мотиви до активної діяльності. Щодо скоєного спільно небезпечного діяння виявляла жаль. В клінічний картині превалює зниження інтелекту мислення наочно-дійове, словниковий запас обмежений, мова дизартрична, пам 'ять знижена у зв`язку з недорозвитком мислення, емоції однотипні, адаптаційні здібності знижені. На момент огляду не становить соціальної небезпеки і не потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах спеціального закладу з надання психіатричної допомоги. Для подальшої медичної, соціальної та психологічної реабілітації з метою найбільш повної інтеграції пацієнтки в суспільство рекомендовано змінити примусові заходи медичного характеру зі звичайного нагляду на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку (а. с. 5-8).

В матеріалах справи міститься заява сестри хворої ОСОБА_7 , в якій вона просить змінити примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_4 на амбулаторне примусове лікування, зобов`язується контролювати та забезпечувати своєчасне відвідування лікаря-психіатра сестрою та прийом підтримуючої терапії (а.с. 16).

Згідно ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно положень ч. 1 та ч. 2 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно вимог ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

В письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 171 від 03.10.2024 року відносно ОСОБА_4 вказано, що доцільно змінити примусові заходи медичного характеру з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 задовольнити, та змінити ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1