Справа № 953/5108/24
н/п 1-кс/953/5766/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000792 від 27.05.2024 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Рогань Харківського району Харківської області, громадянина України, учень Рокитнянського професійного аграрного ліцею в с. Рокитне, на реєстраційному обліку не перебуває, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.194, ч.1 ст.114-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_9 ,

встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою розглядається

Сторона обвинувачення просить продовжити підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Узагальнено доводи клопотання зводяться до такого: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.194, ч. 1 ст. 114-1 КК України, на підставі вагомих доказів; наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Також у своєму клопотанні прокурор посилався на наявність обставин, які необхіднідля закінчення досудового розслідування, а саме: отримати висновки судових будівельно-оціночних, молекулярно-генетичних, пожежно-технічної експертиз, експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів, комплексних експертиз за експертними спеціальностями 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу», 8.4 «Дослідження нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів», оскільки результати вказаних експертиз мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні; отримати відповідь на доручення, надані працівникам оперативного підрозділу в порядку ст. 40 КПК України, щодо встановлення осіб, які перераховували гроші ОСОБА_10 ; проаналізувати інформацію з мобільного телефону «Iphone 11», який належить ОСОБА_10 , та був вилучений співробітниками СВ ВП №1 ( АДРЕСА_2 під час затримання ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПКУ; встановити всіх осіб причетних до вчинення вищевказаних злочинів, відносно яких прийняти рішення відповідно до ст. 276 КПК України; перевірити причетність ОСОБА_5 та інших осіб до вчинення умисних дій, спрямованих на знищення ІНФОРМАЦІЯ_2 та перешкоджання таким чином законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період; скласти та вручити письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення у кінцевій редакції; виконати вимоги ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Провести вказані слідчі (розшукові) дії у передбачений законом строк не виявилося можливим внаслідок складності провадження, у зв`язку із необхідністю проведення великого обсягу слідчих (розшукових) дій, тривалістю проведення експертиз, без висновків яких неможливо завершити досудове розслідування.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те що для повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин вказаного кримінального провадження необхідне проведення значного обсягу слідчих (розшукових) дій, а двомісячний строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закінчується 11.08.2024 зміна раніше обраного запобіжного заходу (тримання під вартою) відносно підозрюваного ОСОБА_5 не вбачається доцільною.

Позиції учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен окремо, підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний та законний представник, кожен окремо, в судовому засіданні поклались на розсуд суду.

Захисник підозрюваного в судовому засідання заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Встановлені слідчим суддею обставини

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000792 від 27.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.194, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

26.05.2024 приблизно о 23.26 год. невстановлені особи кинули запальну суміш на двері будівлі РТЦК Індустріального району у м. Харків, розташованого за адресою: м.Харків, вул.Косарєва, 7.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 27.05.2024 відповідно до положень ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000792.

Також встановлено, що вчинивши вищевказані дії 26.05.2024, невстановлені особи вчинили перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, чим скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 05.06.2024 відповідно до положень ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000852.

Постановою прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_11 від 06.06.2024 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000792 та №0000852 об`єднані в одне провадження, якому присвоєно №0000792.

06.06.2024 постановою прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_11 визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000792 за СВ УСБУ у Харківській області.

Крім того, 04.06.2024 приблизно о 21.30 год. невстановлені особи кинули пляшку із запальною сумішшю у будівлю ІНФОРМАЦІЯ_2 (поціливши у вікно будівлі), розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 04.06.2024 відповідно до положень ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000913.

Також встановлено, що вчинивши вищевказані дії 04.06.2024, невстановлені особи вчинили перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, чим скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 05.06.2024 відповідно до положень ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000918.

Постановою прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_12 від 06.06.2024 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000913 та №0000918 об`єднані в одне провадження за №0000913.

06.06.2024 постановою прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_12 змінено підслідність кримінального провадження №0000913 та доручено проведення досудового розслідування СВ УСБУ в Харківській області.

Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_13 від 07.06.2024 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000792 та №0000913 об`єднані в одне провадження, присвоївши їм загальний номер №0000792.

07.06.2024 здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 0000792 доручено СУ ГУНП в Харківській області.

У кримінальному провадженні № 0000792 встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 , будучи громадянином України та проживаючи на території України, є обізнаним про наступне:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Згідно із статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Стаття 3 Закону України «Про Збройні Сили України» передбачає, що Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Статтею 1 Положення «Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ст. 7 Положення «Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя.

Згідно п. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади. (В Україні з лютого 2022 військові комісаріати переформовано в Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Так, у травні 2024 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), невстановлена особа, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, зв`язалася із неповнолітнім ОСОБА_10 , та запропонувала за грошову нагороду вчинити дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, а саме вчинити підпал будівель районних територіальних центрів комплектування у м. Харкові в період дії Указу Президента України від 17.03.2014 р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію». ОСОБА_10 погодився на вказану пропозицію, та розуміючи, що вчинення зазначених дій потребує готування засобів і знарядь вчинення злочину, а також вимагає ретельної підготовки та певних знань, запропонував ОСОБА_5 за грошову винагороду вчинити дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, а саме вчинити підпал будівель районних територіальних центрів комплектування у м. Харкові в період дії рішення про мобілізацію.

Продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою злочинного умислу, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_10 підготували запальну суміш та тканину, та 26.05.2024 в нічний час доби прослідували до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .

26.05.2024 приблизно о 23 год. 20 хв., ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, розуміючи, що їх дії є суспільно-небезпечними та протиправними, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , нанесли запальну суміш на тканину, які вони заздалегідь підготували та принесли із собою для вчинення злочину, підпалили цю тканину та кинули на будівлю ІНФОРМАЦІЯ_4 , від чого сталася пожежа, що створило перешкоду законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Після вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 здійснили відеофіксацію своїх протиправних дій, та покинули місце вчинення злочину.

У підсумку ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою у зазначений вище період часу вчинив кримінально карані дії, пов`язані з перешкоджання законній діяльності збройних сил України та інших військових формувань, основними складовими взаємозв`язаними ознаками якого є:

- вчинення злочину в особливий період, який згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію та з моменту введення воєнного стану в Україні 24.02.2022;

- умисне перешкоджання діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки АДРЕСА_3 , які є органами військового управління, що забезпечують армію кваліфікованими кадрами, шляхом призову громадян на військову службу на виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території, що передбачено п. 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154;

- умисні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки АДРЕСА_3 свідчать про протиправне злочинне діяння проти основ національної безпеки України.

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , від невстановленої досудовим розслідуванням особи в якості винагороди за перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формуваньв особливий період отримали грошові кошти (сума досудовим розслідуванням не встановлена).

Крім того, ОСОБА_5 в травні 2024 року за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив у змову із ОСОБА_10 , направлену на знищення будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом її підпалу.

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_10 підготували запальну суміш та тканину, та 26.05.2024 в нічний час доби прослідували до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .

26.05.2024 приблизно о 23 год. 20 хв., ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_10 розуміючи, що їх дії є суспільно-небезпечними та протиправними, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, переконавшись що за ними ніхто не спостерігає, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , наніс запальну суміш на тканину, які вони заздалегідь підготували та принесли із собою для вчинення злочину, підпалив цю тканину, і діючи умисно кинув на будівлю ІНФОРМАЦІЯ_4 , влучивши на вхідні двері вказаного РТЦК. При контактуванні тканини, що палала, із вхідними дверима сталося їх загорання.

Після вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 здійснили відеофіксацію своїх протиправних дій, та покинули місце вчинення злочину.

Виконавши таким чином усі дії, які ОСОБА_5 та ОСОБА_10 вважали необхідними для умисного знищення шляхом підпалу будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 , останні не довели до кінця свій злочинний умисел з причин, які не залежали від їх волі, оскільки полум`я було помічене співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , які самотужки погасили полум`я і таким чином попередили пожежу.

12.06.2024 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 194, тобто закінчений замах на умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу;

ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

13.06.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова застосовано відносно неповнолітнього ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів до 11.08.2024, без визначення розміру застави.

31.07.2024 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_14 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000792 від 27.05.2024 продовжено до 3 місяців, тобто до 12.09.2024.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими керувався

Заслухавши доводи сторін та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, окрім іншого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу.

Системний аналіз положень ст. 199 КПК, які регулюють загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу, дають слідчому судді підстави вважати, що під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, необхідно перевірити існування ризиків, які були заявлені прокурором відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК та чи є обставини, що обґрунтовують необхідність покладення таких обов`язків.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи ст. 8, 9 КПК, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. пунктом 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: оглядом місця події ганку будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого зафіксовані сліди пожежі; показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 співробітників ІНФОРМАЦІЯ_4 , які повідомили про обставини пожежі на ганку вказаного РТЦК, що мала місце 26.05.2024; показами неповнолітньої ОСОБА_20 , яка повідомила наступне: її знайомий ОСОБА_21 в кінці травня 2024 року повідомив, що він разом із своїм знайомим на ім`я ОСОБА_22 підпалив військкомат в районі «ХТЗ» м. Харкова, за що їм обіцяли і вони отримали грошову винагороду; оглядом мобільного телефону ТМ «Redmi 10А», вилученому в ході обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_5 ; показами ОСОБА_23 , що за адресою: АДРЕСА_5 вона проживає разом зі своїм онуком ОСОБА_10 , речі якого були вилучені в ході обшуку 11.06.2024 належать саме ОСОБА_10 ; обшуком в квартирі АДРЕСА_6 (за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 ), в ході якого вилучено мобільний телефон «Інфінікс», який належить останньому; оглядом телефону «Інфінікс», в ході якого встановлена переписка між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 ; слідчими експериментами за участю підозрюваного ОСОБА_5 , в ході яких він показав на місті та розповів про обставини вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються; показами ОСОБА_24 (батька ОСОБА_5 ), який повідомив, що в період з травня по червень 2024 до нього з м. Одеси приїхали ОСОБА_8 з їхнім спільним сином ОСОБА_5 . Про вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_5 . ОСОБА_24 нічого не повідомив, однак надав інформацію про те, що син не завжди ночував вдома; відомостями з банківської установи щодо руху коштів по рахунку ОСОБА_10 , відповідно до яких 27.05.2024 з банківського рахунку, відкритого на ім`я третьої особи, були перераховані ОСОБА_10 гроші в сумі 36000 грн., який у свою чергу перерахував гроші в сумі 16000 грн. ОСОБА_5 (що підтверджує покази останнього стосовно отримання оплати за вчинення кримінального правопорушення підпалу ІНФОРМАЦІЯ_6 ); іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Водночас, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК

Слідчий суддя вважає доведеними, що вказані у клопотанні ризики щодо поведінки підозрюваного продовжують існувати, з огляду на таке.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

На переконання слідчого судді ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч. передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 114-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими кримінальними правопорушеннями проти основ національної безпеки України та проти власності, та у випадку визнання останнього винним, передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років позбавленням волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, за наявними матеріалами кримінального провадження ОСОБА_5 не має в Харківській області сталих соціальних зв`язків на реєстраційному обліку не перебуває, його родина в Харківській області не проживає (що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Наведені обставини вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значений для встановлення обставин кримінального правопорушення

Наявність вказаного ризику (передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується способом та засобами вчинення підозрюваними даних кримінальних правопорушень, а саме застосування під час вчинення злочинів заздалегідь заготовлених предметів, невстановлених на даний час запалювальних засобів. На цей час триває проведення слідчих (розшукових) дій, відповідних експертиз, направлених на встановлення ідентифікації вказаних предметів, а також встановлення місця їх виготовлення та зберігання.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризику незаконного впливу.

Наявність зазначеного ризику (передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_5 , наявністю свідків, яким відомі обставини вчинення злочину, показання яких відкриті підозрюваному, та з деякими з них він перебуває у дружніх стосунках. У зв`язку з чим підозрюваний може мати можливість впливати на них з метою спонукання давати неправдиві показання, використовуючи дружні стосунки, з метою спонукання їх до зміни показань чи відмови давати показання, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Крім того, на даний час проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, зокрема встановлюються особи, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження та які вже можуть бути відомі підозрюваному, що дає підозрюваному можливість впливати на їх свідчення.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від останніх та дослідження їх судом.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення

На переконання слідчого судді, характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчинених підозрюваним кримінальних правопорушень, та факт того, що злочинний намір підозрюваного не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, дають підстави вважати, що останній перебуваючи на свободі може продовжити кримінальні правопорушення в яких підозрюється, або вчинити інший злочин.

Вищевказані обставини свідчать про наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. На теперішній час вищевказані ризики не зменшилися та виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи

На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Щодо можливості виконання завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням

На переконання слідчого судді, завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звернулася з цим клопотання, зокрема, запобігти вчиненню підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, може бути виконане саме шляхом продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які передбачені КПК України для запобігання вказаним ризикам.

Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків та обговорювалась можливість передачі його під нагляд.

Так, частина 2 статті 493 КПК регламентує, що передання неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого під нагляд батьків, опікунів, піклувальників або адміністрації дитячої установи полягає у взятті на себе будь-ким із зазначених осіб або представником адміністрації дитячої установи письмового зобов`язання забезпечити прибуття неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого до слідчого, дізнавача, прокурора, слідчого судді, суду, а також його належну поведінку

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , виховувався в багатодітній родині, мати ОСОБА_8 , відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, має ще братів і сестру. Скарг на невиконання матір`ю батьківських обов`язків не надходило. У 2021 році на неповнолітнього ОСОБА_5 надходили скарги з Малороганського ліцею де він навчався, на зухвалу поведінку. Службою у справах дітей та сім`ї Вільхівської сільської ради та Малороганським ліцеєм не однократно проводились бесіди з ОСОБА_5 та матір`ю неповнолітнього ОСОБА_8 . Крім того, ОСОБА_5 за час навчання у КЗ «Малороганський ліцей» з 1-го по 9-й клас отримав наступну характеристику: «У навчанні був не завжди старанний. Матеріал засвоював на середньому рівні. Учень мав довільну змішану пам`ять. погано запам`ятовував навчальний матеріал. Особливих здібностей до навчальних предметів не виявляв. В 1-7 класах школу відвідував регулярно. У 8-9 класах часто пропускав заняття без поважних причин. ОСОБА_25 мав добрий фізичний розвиток, любив займатися спортом, відвідував секцію з футболу. Він активний, рухливий, темпераментний. веселий. До виконання доручень не завжди ставився сумлінно. На уроках часто був не уважним, відволікався у власних справах або думках. Хлопець не завжди міг контролювати свої емоції та поведінку, тому часто виникали питання щодо дисципліни в закладі та позаурочний час. 3 05.11.2017 перебував на обліку в ліцеї, як дитина, яка потребує підвищеної педагогічної уваги. Питання порушень правил поведінки ОСОБА_26 неодноразово розглядалися на засіданнях Ради з профілактики антисоціальних явищ ліцею, в індивідуальних бесідах з батьками та учнем. ОСОБА_21 проживав в багатодітній родині. Мати не достатньо приділяла уваги вихованню та навчанню сина, не цікавилася результатами навчання, не відвідувала батьківські збори».

Відповідно до ст. 487 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітнім учнем ІНФОРМАЦІЯ_7 , на реєстраційному обліку не перебуває, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, склад сім`є складають мати, бабуся та ще сім дітей від чотирьох до вісімнадцяти років. З батьком не спілкується, навчанням не цікавиться, взаємин з однолітками не підтримує.

Враховуючи викладене, існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжких кримінальних правопорушень в сфері злочинів проти основ національної безпеки України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_5 не має постійного місця реєстрації, відсутність даних щодо наявності міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 38 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.09.2024 року включно.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, окрім іншого, ст. 114-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Враховуючи вказані обставини, на думку слідчого судді, контроль за поведінкою підозрюваного не може бути досягнуто при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів таких як, особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та передання неповнолітнього під нагляд.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

При постановленні даної ухвали, суд, керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останньому інкриміновані діяння, окрім іншого, у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, під час дії воєнного стану.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 38 (тридцять вісім) днів - до 12 вересня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали до 12.09.2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1