Справа № 638/8012/24
Провадження № 1-кс/638/2840/24
УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Харкові клопотання прокурора - начальника Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000452 від 03 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 липня 2024 року (справа № 638/8012/24, провадження 1-кс/638/2574/24) надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: домоволодіння, господарсько-побутових споруд та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_6 , з метою відшукання та вилучення предметів та документів, що мають доказове значення для проведення досудового розслідування, а саме: довідок з ознаками підробки, документів для оформлення права власності на нерухоме майно, зруйноване чи пошкоджене в результаті бойових дій, особових справ заявників на оформлення права власності на нерухоме майно, зруйноване чи пошкоджене в результаті бойових дій, печаток, штампів та відтисків печаток підприємств, установ та організацій, які не мають відношення до роботи державних реєстраторів, але перебувають у приміщенні домоволодіння, засобів вчинення кримінального правопорушення (будь-які матеріальні носії інформації - оптичні диски, флеш-накопичувачі, з можливістю зняття інформації на носій, блокноти, чорнові записи, комп`ютерна техніка, мобільні телефони), накази про призначення на посаду державних реєстраторів та їх посадові інструкції..

20 серпня 2024 року в період часу з 06:07 год до 08:51 год на підставі ухвали слідчого судді від 30 липня 2024 року слідчим Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено:

- Мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 5», IMEI: НОМЕР_1 , який було поміщено до сейф пакету №WAR0042498;

- Документ «повідомлення про пошкоджене або втрачене нерухоме майно, пусті бланки свідоцтва про право власності, папка з початковими документами на оформлення права власності, які було поміщено до сейф-пакету №SUD3033613;

- Картка «Приватбанк» № НОМЕР_2 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_3 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_4 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_5 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_6 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_7 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_8 , картка «А-Банк» № НОМЕР_9 , картка «Альфа-Банк» № НОМЕР_10 , картка «Монобанк» № НОМЕР_11 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_12 , які було поміщено до сейф-пакету №WAR0042496;

- Системний блок «Golden Field Multi media computer system», чорного кольору, який було опечатано биркою з підписами усіх учасників процесуальної дії;

- Флеш-носій без марки, жовто-білого кольору, який було поміщено до сейф-пакету №WAR0042497.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 липня 2024 року (справа № 638/8012/24, провадження 1-кс/638/2576/24) надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля ЗАЗ TF48YP, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 , чорного кольору, користувачем якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою відшукання та вилучення предметів та документів, що мають доказове значення для проведення досудового розслідування, а саме: довідок з ознаками підробки, документів для оформлення права власності на нерухоме майно, зруйноване чи пошкоджене в результаті бойових дій, особових справ заявників на оформлення права власності на нерухоме майно, зруйноване чи пошкоджене в результаті бойових дій, печаток, штампів та відтисків печаток підприємств, установ та організацій, які не мають відношення до роботи державних реєстраторів, але перебувають у автомобілі, засобів вчинення кримінального правопорушення (будь-які матеріальні носії інформації - оптичні диски, флеш-накопичувачі, з можливістю зняття інформації на носій, блокноти, чорнові записи, комп`ютерна техніка, мобільні телефони), наказів про призначення на посаду державних реєстраторів та їх посадових інструкцій.

20 серпня 2024 року в період часу з 09:00 год до 09:52 год на підставі ухвали слідчого судді від 30 липня 2024 року слідчим Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проведено обшук автомобіля ЗАЗ TF48YP, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 , чорного кольору, під час якого було вилучено:

- Папку червоного кольору з наявними в ній документами, яку було поміщено до сейф-пакету №PSP3015698.

Постановою старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 21.08.2024, вищезазначене вилучене майно було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

21 серпня 2024 року прокурор - начальник Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт тимчасово вилученого під час обшуків майна.

Клопотання мотивоване тим, що вилучені під час обшуків предмети та документи мають доказове значення у кримінальному провадженні, можуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування. Крім того, під час досудового розслідування необхідно залучити експертів та провести судові експертизи, вилучених предметів та документів, з метою вилучення та збереження інформації в тому числі і видаленої, а також аналізу наявних документів. Зважаючи на те, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а незастосування такого заходу забезпечення призведе до втрати вищезазначених речей, та настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а також належного збереження речових доказів, просив накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуків майно.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання, мотивуючи це тим, що клопотання прокурора не містить відповідного обґрунтування та має формальний характер, а безпосередньо процесуальним керівником не надано доказів, що вилучені речі були знаряддям або предметом вчинення, також прокурором не доведено, що майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зокрема, прокурором не зазначено, яке доказове значення мають банківські картки, частина з яких належить померлому батьку ОСОБА_5 . Вилучення під час обшуку в автомобілі папка червоного кольору було здійснено з порушенням Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125, оскільки у протоколі не перераховано всі предмети, які в ній містилися, щодо кожного документа не вказано точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер та інші індивідуалізуючі ознаки. Абстрактні документи (неописані, неідентифіковані та неіндивідуалізовані) не відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тому не підлягають арешту. Зазначення у клопотання необхідності проведення експертизи вилученого майно з метою вилучення та збереження інформації, в тому числі і видаленої, на переконання власника майна, є безпідставним, оскільки з моменту вилучення майна до розгляду клопотання минуло достатньо часу для проведення експертиз, проте прокурором не надано доказів, що у кримінальному провадженні призначено експертизи та вилучені речі є необхідними для відповідних досліджень. Оскільки фактична мета арешту прокурором не підтверджена, представник власника майна просив відмовити у накладенні арешту на майно.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, слідчий надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 133, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно п. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатньо підстав вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані або використані в якості засобу або знаряддя кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Щодо вилучених у ОСОБА_5 банківських карток, слідчий суддя зазначає, що прокурором не доведено, що вони відповідають критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 167 КПК України, підпадають під ознаки речових доказів згідно зі ст. 98 КПК України, оскільки прокурором не доведено, що зазначені банківські картки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи визначену прокурором мету арешту банківських карток, а саме збереження речових доказів, слідчий суддя не вбачає підстав їх арешту, оскільки тимчасово вилучені у ОСОБА_5 банківські картки не відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а відтак не підлягають арешту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Щодо решти вилучених під час обшуків речей і документів, на які орган досудового розслідування просить накласти арешт, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що, мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, враховуючи існування достатніх підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме збереження речових доказів, можливість використання вилученого майна як доказу, наслідки арешту для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є доцільним та необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя відхиляє доводи представника власника майна про порушення процедури вилучення документів без зазначення індивідуалізуючих ознак, оскільки у протоколі обшуку індивідуалізовано предмет «Папка червоного кольору з наявними в ній документами», при цьому зазначену папку запечатано та поміщено до сейф-пакету №PSP3015698, що унеможливлює внесення до них будь-яких змін та спотворення інформації.

Щодо необхідності арешту мобільного телефону та системного блоку, слідчий суддя зазначає, що їх вилучення та накладення арешту на них пов`язане з тим, що наявні підстави вважати, що надання цих предметів разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, їх вилучення разом з інформацією, що на них міститься, обумовлене наявністю обґрунтованих підстав вважати, що вони є засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення за обставин, викладених у клопотанні, а також наявністю підстав вважати, що надання цих предметів разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що власник майна не позбавлений можливості ініціювати вирішення питання про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України за наявності відповідних підстав.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме збереження речових доказів, можливість використання вилученого майна як доказу, наслідки арешту для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження, суд вважає, що застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є доцільним та необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

Таким чином, вилучені під час обшуків предмети та документи, за винятком банківських карток, підлягають арешту, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити досягненням завдань кримінального провадження.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед іншого зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно (п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України).

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вилучене майно шляхом заборони володіння, користування та розпорядження.

Керуючись ст. 131-132, 167-168, 170-173, 309,372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора - начальника Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000452 від 03 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України- задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на майно, тимчасово вилучене під обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного 20 серпня 2024 року в період часу з 06:07 год до 08:51 год, та під час обшуку автомобіля «ЗАЗ TF48YP», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 , проведеного 20 серпня 2024 року в період часу з 09:00 год до 09:52 год , а саме:

- Мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 5», IMEI: НОМЕР_1 , який було поміщено до сейф пакету №WAR0042498;

- Документ «повідомлення про пошкоджене або втрачене нерухоме майно, пусті бланки свідоцтва про право власності, папка з початковими документами на оформлення права власності, які було поміщено до сейф-пакету №SUD3033613;

- Системний блок «Golden Field Multi media computer system», чорного кольору, який було опечатано биркою з підписами усіх учасників процесуальної дії;

- Флеш-носій без марки, жовто-білого кольору, який було поміщено до сейф-пакету №WAR0042497;

- Папку червоного кольору з наявними в ній документами, яку було поміщено до сейф-пакету №PSP3015698.

У задоволенні клопотання в частині накладення аршету на банківські картки, а саме: картка «Приватбанк» № НОМЕР_2 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_3 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_4 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_5 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_6 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_7 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_8 , картка «А-Банк» № НОМЕР_9 , картка «Альфа-Банк» № НОМЕР_10 , картка «Монобанк» № НОМЕР_11 , картка «Приватбанк» № НОМЕР_12 , які було поміщено до сейф-пакету №WAR0042496, - відмовити.

Ухвала в частині накладення арешту на майно підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 30 вересня 2024 року о 09 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1