Справа № 756/9058/24
Номер провадження № 1-кп/756/1442/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 19.07.2024 у кримінальному провадженні, яке внесене 09.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000799, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стайки, Кагарлицького району, Київської області, громадянина України, неодруженого, який має професійно-технічну освіту, працює в ТОВ «Маркіз» на посаді пекаря, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 09.07.2024, близько 00 год. 25 хв, ОСОБА_3 перебував за адресою АДРЕСА_3 , де в останнього виник умисел на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 перебуваючи у громадському місці за вказаною адресою, поводячи себе агресивно та гучно висловлюючись нецензурною лайкою, підійшов до транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Honda», моделі «Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, власником якого є ОСОБА_4 та наніс удар ногою по автомобілю. Унаслідок чого вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження у виді вм`ятини на задній правій дверці, поруч з дверною ручкою, чим ОСОБА_4 було завдано матеріальної шкоди на суму 53 956 грн 80 коп.

Після цього, ОСОБА_3 підійшов до іншого транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Skoda», моделі «Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, власником якого є ОСОБА_5 та наніс удар рукою по автомобілю. Унаслідок чого було пошкоджено ліве бічне дзеркало заднього виду, чим ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на суму 23 500 грн 00 коп.

Після цього, ОСОБА_3 підійшов до іншого транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , коричневого кольору, власником якого є ОСОБА_6 та завдав декілька ударів ногою по автомобілю. Унаслідок чого вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження у виді вм`ятини на передній лівій дверці в середній ділянці, а також на задній правій дверці в середній ділянці.

Після цього, ОСОБА_3 підійшов до іншого транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Chery», моделі «QQ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , сірого кольору, власником якого є ОСОБА_7 та завдав декілька ударів ногою по автомобілю, внаслідок чого вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження у виді вм`ятини на передній лівій дверці в середній ділянці, а також на передній правій дверці в середній ділянці.

У подальшому, до ОСОБА_3 підійшов раніше не відомий йому ОСОБА_8 та зробив зауваження, проте ОСОБА_3 на численні зауваження не реагував, поводив себе агресивно, гучно висловлювався нецензурними словами, чим грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, зокрема ОСОБА_3 не лише передбачав суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у виді заподіяння шкоди майну громадян, а також тривалого порушення спокою громадян у нічний час у комендантську годину (мешканці прилеглих будинків прокинулись), але і бажав їх настання.

1.2. Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливої зухвалістю (хуліганство).

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. 19.07.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України у якому міститься клопотанням прокурора ОСОБА_9 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_10 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- заяву потерпілого ОСОБА_5 про відсутність заперечень відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 302 КПК України, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному порядку за обвинуваченням ОСОБА_3 ;

- заяву потерпілого ОСОБА_4 про відсутність заперечень відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 302 КПК України, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному порядку за обвинуваченням ОСОБА_3 ;

- матеріали досудового розслідування.

2.2. Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд уважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

2.3. Відповідно до частин 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

2.4. Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 09.07.2024, близько 00 год. 25 хв, ОСОБА_3 перебував за адресою АДРЕСА_3 , де в останнього виник умисел на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 перебуваючи у громадському місці за вказаною адресою, поводячи себе агресивно та гучно висловлюючись нецензурною лайкою, підійшов до транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Honda», моделі «Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, власником якого є ОСОБА_4 та наніс удар ногою по автомобілю. Унаслідок чого вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження у виді вм`ятини на задній правій дверці, поруч з дверною ручкою, чим ОСОБА_4 було завдано матеріальної шкоди на суму 53 956 грн 80 коп.

Після цього, ОСОБА_3 підійшов до іншого транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Skoda», моделі «Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, власником якого є ОСОБА_5 та наніс удар рукою по автомобілю. Унаслідок чого було пошкоджено ліве бічне дзеркало заднього виду, чим ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на суму 23 500 грн 00 коп.

Після цього, ОСОБА_3 підійшов до іншого транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , коричневого кольору, власником якого є ОСОБА_6 та завдав декілька ударів ногою по автомобілю. Унаслідок чого вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження у виді вм`ятини на передній лівій дверці в середній ділянці, а також на задній правій дверці в середній ділянці.

Після цього, ОСОБА_3 підійшов до іншого транспортного засобу, легкового автомобіля марки «Chery», моделі «QQ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , сірого кольору, власником якого є ОСОБА_7 та завдав декілька ударів ногою по автомобілю, внаслідок чого вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження у виді вм`ятини на передній лівій дверці в середній ділянці, а також на передній правій дверці в середній ділянці.

У подальшому, до ОСОБА_3 підійшов раніше не відомий йому ОСОБА_8 та зробив зауваження, проте ОСОБА_3 на численні зауваження не реагував, поводив себе агресивно, гучно висловлювався нецензурними словами, чим грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, зокрема ОСОБА_3 не лише передбачав суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у виді заподіяння шкоди майну громадян, а також тривалого порушення спокою громадян у нічний час у комендантську годину (мешканці прилеглих будинків прокинулись), але і бажав їх настання.

2.5. Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Окрім того, обвинувачена ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

2.6. Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливої зухвалістю (хуліганство).

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останньої є щире каяття, та відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують її покарання.

3.2. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття (щирий жаль з приводу вчинення кримінального проступку та осуд своєї поведінки), а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання.

3.3. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_9 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Суд вважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

4.3. З урахуванням викладених обставин справи, особистості обвинуваченого, який раніше не судимий, має професійно-технічну освіту, працевлаштований, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, як і обставини, що пом`якшує покарання, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп.

Зазначене судом покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65 - 67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме особистості обвинуваченого.

Бо примус зі сторони держав здійснити платіж на користь останньої, є не лише дієвим інструментом перевиховання, а й нагадуванням, негативним досвідом, з метою утриматися в майбутньому учинення повторних дій, що відповідає меті притягнення до кримінальної відповідальності, визначеної ст. 50 КК України.

4.4. Оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України до ОСОБА_3 не може бути застосовано відбуття покарання з іспитовим строком.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати у провадженні відсутні. Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ст. 26 КВК України він має сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1