Справа 556/2887/24
Номер провадження 1-кп/556/308/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 . Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 16.09.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, військовозобов"язаного, освіта середня, не працює, раніше судимого вироком Володимирецьким районним судом Рівненської області від 17 жовтня 2013 року за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 липня 2011 року та призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

17.03.2022, ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області умовно-достроков звільнено від відбування покарання. Невідбута частина покарання 1 рік 8 місяців 28 днів.

за ст.395 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що відповідно до вимог Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» постановою Володимирецького районного суду від 07.11.2023 у справі №556/3201/23 ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд, строком на 1 (один) рік та встановлено наступні обмеження: заборонити виходити з будинку з 00:00 години до 05 години, реєструватись у відділенні поліції № 1 Вараського районного відділу поліції ГУНП один раз в місяць 1 числа, кожного місяця; заборонити виїжджати за межі Вараського району, без дозволу керівництва відділення поліції № 1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області.

Однак, ОСОБА_3 всупереч вимогам ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року, п. 5.9. «Інструкції про порядок організації здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1303/203 від 04 листопада 2003 року, достовірно знаючи про те, що відносно нього постановою Володимирецького районного суду від 07.11.2023 встановлено адміністративний нагляд та будучи ознайомленим з встановленими відносно нього обмеженнями під розпис, з метою ухилення від адміністративного нагляду та уникнення перевірок з боку працівників поліції, усвідомлюючи необхідність виконувати покладені на нього постановою суду обов`язки та відповідальність за їх порушення, без поважних причин, без повідомлення працівників відділення поліції № 1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про виїзд за межі району проживання, самовільно залишив місце проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та в особистих справах поїхав з 12 по 16 вересня 2024 року в АДРЕСА_2 , де був виявлений працівниками поліції.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному порушенні правил адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор зазначив про розгляд справи у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Разом з обвинувальним актом прокурор надав письмову заяву ОСОБА_3 з якої вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, а саме: в умисному порушенні правил адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Обвинувачений не оспорює встановлені в ході досудового розслідування обставини, згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за його відсутності. Також у вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згідно ч. 2 ст. 302 КПК України. Заява підписана у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 .

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить додана до обвинувального акта письмова заява.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду - доведена повністю.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ст.395 КК України.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, є рецидив кримінальних правопорушень.

Визначаючи вид покарання, суд враховує роз`яснення, які викладені в п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які, зокрема, вперше вчинили злочини, особам які щиро розкаялись у вчиненому.

З урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, а також з врахуванням сукупності обставин, які характеризують особу винного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій ст.395 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Витрати, пов`язані із проведенням експертиз, відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відносно ОСОБА_3 не застосовувався запобіжний захід.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Підстави для застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу - відсутні.

Речові докази: копію справи про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області з урахуванням особливостей, передбачених ч.1ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1