"30" жовтня 2024 р. Справа № 363/5399/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Вишгородський районний суду Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгород клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 19.10.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання про арешт майна, яке обґрунтоване тим, що 19.10.2024 року до системи ITC ІПНП Вишгородського РУП зареєстровано повідомлення про те, що за адресою АЗС "АМІК": АДРЕСА_1 , невстановлена особа чоловічої статі замовила пальне, заправила власний автомобіль на суму 3243 гривні 70 копійок, після чого не розрахувавшись за пальне, вказаний чоловік вирушив у невідомому напрямку на вищевказаному транспортному засобі.

В ході досудового розслідування в якості потерпілої допитано ОСОБА_4 , яка працює на посаді оператора АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка повідомила, що 19.10.2024 року перебувала на робочому місці, близько 09 год. 45 хв. на АЗС «Amic» заїхав автомобіль марки Mitsubishi», модель «L 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з якого вийшов невідомий їй чоловік, віком близько 45 років, який в подальшому зайшов до приміщення АЗС «Атіс» та попросив її увімкнути заправку на четвертій колонці до повного баку, що остання і зробила. В подальшому, вказаний чоловік, дочекався поки бак автомобіля заповниться пальним, витягнув з баку паливозаправний пістолет, не розрахувавшись за пальне, сів до автомобіля та поїхав з АЗС.

В подальшому, 19.10.2024 року в період часу з 12 год. 00 хв. по 13 год. 51 хв., на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , проведено огляд місця події, в ході якого виявлено автомобіль марки «Mitsubishi», модель «L 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який в подальшому вилучено та поміщено на територію тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де залишено на зберігання ФОП ОСОБА_6 .

21.10.2024 року постановою дізнавача СД Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 вказаний автомобіль було визнано речовим доказом та поміщено на територію тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Враховуючи викладене, з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження вказаного автомобіля, прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор, слідчий та власник майна в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування , передача майна.

Судом встановлено, що у проваджені СД Вишгородського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000246 від 19.10.2024 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

19.10.2024 року до системи ITC ІПНП Вишгородського РУП зареєстровано повідомлення про те, що за адресою АЗС "АМІК": АДРЕСА_1 , невстановлена особа чоловічої статі замовила пальне, заправила власний автомобіль на суму 3243 гривні 70 копійок, після чого не розрахувавшись за пальне, вказаний чоловік вирушив у невідомому напрямку на вищевказаному транспортному засобі.

В подальшому, 19.10.2024 року в період часу з 12 год. 00 хв. по 13 год. 51 хв., на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , проведено огляд місця події, в ході якого виявлено автомобіль марки «Mitsubishi», модель «L 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 . Вказаний автомобіль 21.10.2024 року постановою дізнавача СД Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 було визнано речовим доказом та поміщено на територію тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, прокурором в клопотанні ставиться питання щодо накладення арешту на вказаний автомобіль, шляхом заборони розпорядження та користування, в той же час клопотання в цій частині не містить будь-якого обґрунтування обмеження права власності шляхом заборони користування та розпорядження майном.

Крім цього, як вбачається з матеріалів клопотання, воно не містить переліку наявних ризиків, що доводять необхідність такого арешту, у клопотанні прокурора відсутні доводи про те, що незастосування заборони у вигляді арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону.

Також, з матеріалів клопотання не можна дійти висновку, які подальші дослідження вилученого майна, тобто автомобіля марки «Mitsubishi», модель «L 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , планується провести, а отже не доведено, в чому полягає необхідність у арешті майна, зазначеного у клопотанні.

Разом з тим, як вбачається з клопотання транспортний засіб має значення речового доказу, так як являється предметом кримінального правопорушення. Однак, будь-яких доказів, які б підтверджували ці доводи прокурором до клопотання не надано. Крім того, доводи про відповідність вилученого майна, критеріям передбаченим статті 98 КПК України, не є безумовною підставою для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

З огляду на сукупність викладених обставин, а також те, що прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, а відтак слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, у відповідності до вимог ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1