Справа № 404/8749/24
Номер провадження 1-кс/404/3354/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження №0000278 за ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про накладення арешту на вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди в рамках кримінального провадження №0000278 за ч.1 ст. 286 КК України, транспортний засіб марки «Volgswagen» моделі «Golf», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який належить на праві власності ОСОБА_3 .

Заявлене до арешту майно характеризується як речові докази.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати.

У клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу (ч. 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника.

Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. (ч. 5 ст. 132 КПК України)

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна що належить арештувати ( п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.)

У разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу в якій зазначає перелік майна на яке накладено арешт (п. 1 ч. 5 ст. 173 КПК України)

Відповідно до п. 2 та 3 ч. 2 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, про який йдеться у клопотанні; може бути виконане завдання , для виконання якого звернулись із цим клопотанням.

У протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.09.2024 року оглянули транспортний засіб марки «Volgswagen» моделі «Golf», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » (а.к.8)

За таких умов підлягає застосуванню принцип правової визначеності закріпленій у ст. 6 Конвенції, за умовами якого загальне формулювання заявленого до арешту майна дає органу досудового розслідування необмежені повноваження. Відсутність посилань на чітко визначене майно надають слідчому з прокурором неосяжно широкий обсяг дискреційних повноважень що є непропорційним. У справі «Смирнов проти Росії» вказано, що невизначене формулювання обсягу майна заявленого до вилучення дало органу влади на власний розсуд вирішувати це питання. Аналогічну правову позицію ЄСПЛ висловлено в рішенні від 15 липня 2003 року всправі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано що відсутність інформації про предмети, що підлягають вилученню та арешту, надало слідчим широких повноважень.

Виявлений недолік порушує національні та міжнародні норми закону є істотним і такими, що виключає можливість задоволення вимог слідчого. Керуючись ст.170,173,309,371, 372, 395, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження №0000278 за ч.1 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1