Провадження № 1 -в/359/604/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією та використанням системи дистанційного зв`язку ВКЗ з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.04.2019 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

в с т а н о в и в :

29.10.2024 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він за час відбування покарання зробив для себе висновки, став на шлях виправлення, має 12 заохочень та одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. В установі працевлаштований, відношення до праці сумлінне. Відбув необхідну частину строку призначеного покарання. Сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому є всі підстави для задоволення його клопотання.

Засуджений в судовому засіданні підтримав своє клопотання, просив задовольнити.

Представник колонії в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки останній став на шлях виправлення і відбув необхідну частину призначеного покарання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, ознайомившись з клопотанням, дослідивши долучені до нього матеріали та особову справу засудженого, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Так, вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.04.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років. Початок строку відбування покарання: 28.07.2018 року. Кінець строку відбування покарання: 28.07.2026 року.

З матеріалів клопотання та особової справи засудженого вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується позитивно, має 12 заохочень та 1 стягнення, яке знято у встановленому законом порядку. На профілактичному обліку установи не перебуває.

Засуджений бере активну участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками. Усвідомлює, що саме треба змінювати, бере участь в реалізації плану індивідуальної роботи. Позитивні плани на майбутнє є, активно їх впроваджує в своєму житті, має позитивні результати реалізації планів. Приймає участь у програмах ДВВ.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підгримує рівні взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості. Адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. За характером спокійний, врівноважений. До лідерства не прагне. При спілкуванні відкритий, щирий. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайній зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Термін застосування ст. 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, дільниця соціальної реабілітації - 28.07.2022 року. 28.07.2023 року засуджений розглядався на комісії установи, рішенням комісії засудженому було відмовлено, оскільки він звернувся з відповідною заявою.

Термін застосування ст. 82 Кримінального кодексу України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - 28.11.2023 року. 30.11.2023 року засуджений розглядався на комісії, рішенням комісії засудженому було відмовлено, оскільки він не став на шлях виправлення.

Термін застосування ст. 81 Кримінального кодексу України щодо умовно-дострокового звільнення від покарання - 28.07.2024 року. 01.08.2024 року засуджений розглядався на комісії установи, рішенням комісії засудженому було задоволено у застосуванні цієї пільги, так як він до вів своє виправлення.

Відповідно до оцінки ризиків, рівень ризику вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення низький, рівень ймовірної небезпеки для суспільства - високий.

Відповідно до висновку комісії державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» прийнято рішення вважати засудженого ОСОБА_5 таким, що довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Законодавцем визначено, що умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання може бути застосоване за певних умов.

За змістом зазначеного кримінального закону доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Матеріали справи в своїй сукупності свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці та виправлення.

Як встановлено судом ОСОБА_5 своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення, оскільки протягом всього періоду відбування покарання неодноразово заохочувався адміністрацією установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Засуджений працевлаштований, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, має сумлінну поведінку та відношення до праці, що підтверджується матеріалами особової справи та висновком комісії державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)», якою прийнято рішення вважати засудженого ОСОБА_5 таким, що довів своє виправлення.

Засуджений відбув необхідну частину покарання за вироком суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, термін такої пільги настав 28.07.2024 року.

Таким чином, на думку суду, засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і відбув необхідну частину призначеного покарання за умисний особливо тяжкий злочин, що становить 3/4 покарання.

Такі докази є достатніми та допустимими для прийняття позитивного рішення за клопотанням засудженого в частині його умовно-достроково звільнення на невідбуту частину покарання, що становить 1 (один) рік 8 (вісім) місяців 23 дні.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України, ст. 158 КВК України, та керуючись ст. 376, 536-539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.04.2019 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років, - на невідбуту частину призначеного основного покарання, що становить 1 (один) рік 8 (вісім) місяців 23 дні позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 08.11.2024 року.

Суддя ОСОБА_1