Справа № 473/710/23
Номер провадження 1-кп/473/62/2024
У Х В А Л А

іменем України

"16" липня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська об`єднані кримінальні провадження №0001045 (№473/710/23) та №0000169 (справа №473/1049/23) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.361, ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор підтримала чергове клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби з перебуванням за місцем проживання співмешканки обвинуваченого в АДРЕСА_1 , аби обвинувачений мав можливість пройти комісію та проходити військову службу.

При вирішенні клопотань суд враховує, що згідно ст.331 КПК України: «1. Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. 2. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу 3. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення».

Сторони процесу доказів про необгрунтованість підозри чи обвинувачення, про які повідомлено ОСОБА_4 - суду не надали.

Завершити розгляд провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 не можливо з причин, що від суду не залежать (оскільки не допитано всіх учасників процесу та обвинуваченого, не проведено судові дебати).

Щодо ризиків, зазначених прокурором як підставу для продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає доведеним ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжких злочинів проти власності, санкції яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Обвинувачення має значну кількість епізодів протиправної діяльності, які характеризуються повторністю.

Слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Крім того як вбачається із змісту обвинувачення правопорушення мали місце в період іспитового строку за попереднім вироком суду стосовно ОСОБА_4 . Окрім того на стадії судового розгляду обвинувачений вже порушував вимоги ст.42 КПК України та тривалий час ухилився від суду, через що йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вже на стадії судового розгляду провадження.

Доведеним є ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки він раніше судимий за вчинення злочинів проти власності та в даному провадженні розглядаються два об`єднані провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , що може бути доказом існування ризику такого характеру.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також серйозність висунутого ОСОБА_4 обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, його поведінку на стадії судового розгляду, яка свідчить про ухилення від суду та свідоме затягування розгляду справи, суд не знаходить підстав для зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, як те просить сторона захисту.

Посилання сторони захисту на потребу проходження обвинуваченням комісії для мобілізації не може бути враховано судом, оскільки така підстава тривалий час вже використовувалася ОСОБА_4 для неявки в судові засідання, через що йому й було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, а саме до 16 вересня 2024 року включно в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

В задоволення клопотання сторони захисту про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений час доби відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1