УХВАЛА

Справа № 569/22884/24

1-кс/569/8747/24

26 листопада 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання начальника відділення слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рівне Рівненської області, українцю, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, курсанта зведеної навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділення слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_7 за погодження із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері обори Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002666 від 24.11.2024 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст.115 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 24 листопада 2024 року, близько 19 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні житлової квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи розкладний ніж, утримуючи його за рукоятку в правій руці, притиснувши лезо ножа ріжучою частиною до шиї потерпілої із значною силою провів ним у горизонтальному напрямку зліва на право, внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді різаних ран передньої поверхні шиї, геморагічного шоку, тобто вчинив всі дії, спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_8 , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки останню було госпіталізовано до КНП «Рівненська міська лікарня» Рівненської міської ради, де їй своєчасно було надано медичну допомогу.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень: ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення вина підозрюваного ОСОБА_5 , підтверджується сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженні доказів, зокрема: протоколами оглядів місця події, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження.

На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбеллі Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

25.11.2024 о 21 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КК України ОСОБА_5 :

- може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, зокрема, у разі застосування до ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, і не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину, останній може переховуватися від органу досудового розслідування. Відповідно до практики ЄСПЛ («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти росії»), тяжкість вказаного покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений можна законно розглядати, як підставу, що може спонукати до втечі. ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може покинути своє місце проживання, якщо до нього буде застосований запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Крім цього, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що є також підтвердженням того факту, що він може з метою уникнення відповідальності залишити своє місце проживання.

Може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: на даний час слідчим відділом Рівненського районного управління поліції проводять слідчі (розшукові) дії, встановлюються обставини даного кримінально правопорушення, всі докази, в тому числі речові, що не встановлені (відшукані) і відповідно не дослідженні. Відтак, у разі застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній, будучи обізнаний про обставини кримінального правопорушення, матиме реальну можливість вчинити дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які в них містяться можуть бути доказами під час судового розгляду.

В разі обрання до нього більш м`якого запобіжного засобу, може знищити речові докази та інші сліди вчинення злочину, що підтверджують його вину.

Може незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 отримавши клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу з додатками до нього знатиме місце проживання свідків у кримінальному провадженні, дає підстав вважати, що підозрюваний може, незаконно на них впливати, чинити фізичний, психологічний тиск, заради зміни чи відмови від показань, з метою зменшення чи ухилення від відповідальності.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора, суду, що в подальшому може позбавити можливості забезпечити досудове розслідування та судове провадження у розумні строки.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним в п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу: наявність вагомих доказів вчинення вищевказаного кримінального правопорушення; вік та стан здоров`я підозрюваного, які в даному випадку дозволяють останньому переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15. ч. 1 ст. 115 КК України, а саме позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 варто врахувати, що останній є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , яку 21.10.2024 самовільно залишив, що вказує на те, що останній схильний до невиконання покладених на нього обов`язків та може ухилятись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного вважаємо, що неможливо запобігти вищевказаному ризикам шляхом застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою (наприклад особисто порука, застава, домашній арешт, особисте зобов`язання) на цій стадії в інтересах найбільш повного, оперативного та ефективного судового розгляду, оскільки лише наявність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, прокурор виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, присутність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та існує доцільність забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, порушення яких може вкрай негативно вплинути на суспільство у цілому.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вище викладене та те, що більш м`який вид запобіжного заходу, не зможе гарантувати виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 24 листопада 2024 року, близько 19 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні житлової квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи розкладний ніж, утримуючи його за рукоятку в правій руці, притиснувши лезо ножа ріжучою частиною до шиї потерпілої із значною силою провів ним у горизонтальному напрямку зліва на право, внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді різаних ран передньої поверхні шиї, геморагічного шоку, тобто вчинив всі дії, спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_8 , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки останню було госпіталізовано до КНП «Рівненська міська лікарня» Рівненської міської ради, де їй своєчасно було надано медичну допомогу.

25 листопада 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст..208 КПК України.

25 листопада 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», який вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин провадження, слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Окрім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, розуміючи реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого безальтернативно передбачає позбавлення волі, відсутність міцних соціальних зв`язків, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий суддя прийшов до висновку, що до нього слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 судом враховуються вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Даних про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Разом з тим, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосування насильства, слідчий суддя вважає необхідним не визначати розмір застави на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 21 год. 10 хв. 24 листопада 2025 року.

Визначити, що строк дії ухвали до 21 год. 09 хв. 22 січня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_11