УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчої прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001604 від 09.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001604 від 09.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на майно вилучене під час проведення затримання 11.10.2024 ОСОБА_6 .В

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, мотивуючи тим, що посвідчення було визнано речовим доказом, та наразі необхідні слідству з метою встановлення всіх обставин злочину.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідуван ня у кримінальному провадженні № 0001604 від 09.09.2024за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Одеської обласної прокуратури.

Встановлено, що згідно з ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

В останній раз, відповідно до Указу Президента України від 23.07.2024 №469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час на всій території України діє воєнний стан.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб, але не пізніше 03.09.2024 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який дізнавшись від мешканця м. Одеси ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про наявність в останнього усних вимог до колишнього пасинка ОСОБА_10 щодо повернення удаваного боргу у розмірі 60 000 доларів США, виник умисел на незаконне збагачення шляхом використання злочинної діяльності як джерела прибутку.

З цією метою ОСОБА_7 способом заробітку обрав діяльність, пов`язану із збиранням особистої та конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_10 , створенням компрометуючих ОСОБА_10 та його членів сім`ї відомостей, розповсюдженням їх у мессенджерах, виказанням погроз застосування насильства щодо ОСОБА_10 та членів його сім`ї, а також виказанням останньому вимоги у передачі ОСОБА_9 грошових коштів в еквіваленті 60 000 доларів США.

Усвідомлюючи, що для належного та своєчасного виконання вищевказаного злочинного плану необхідне залучення людських ресурсів, ОСОБА_7 вирішив залучити до його реалізації свого знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким у подальшому вирішив діяти спільно, за попередньою змовою та з єдиним умислом, а також розподілом функцій кожного, залишивши за собою керівну роль.

Крім того, з метою отримання персональних даних щодо ОСОБА_10 , членів його сім`ї та близьких осіб, ОСОБА_7 залучив до реалізації виконання злочинного плану невстановлених на теперішній час працівників правоохоронних органів Одеської області, від яких отримав відомості з Державних баз даних, реєстрів, інформаційних систем та порталів, доступ до яких обмежений.

Згідно злочинного плану розробленого ОСОБА_7 , останній взяв на себе функції загального керівництва, комунікації із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , збору відомостей про ОСОБА_10 та членів його сім`ї.

У свою чергу ОСОБА_8 відведено функцію спостереження за ОСОБА_10 та членами його сім`ї, збирання фото- та відеоматеріалів стосовно ОСОБА_10 , створення компрометуючого контенту стосовно дружини ОСОБА_10 ОСОБА_11 , розповсюдження такої інформації у групах та чатах мессенджера Телеграм, здійснення психологічного тиску за допомогою листування у мессенджері Телеграм, та виказання погроз застосування насильства у такому листуванні.

На виконання розробленого злочинного плану, 03.09.2024 з метою подальшого шантажу, виказанню погроз, а також розголошення відомостей, які потерпілий бажав зберегти в таємниці, ОСОБА_7 зателефонувавши ОСОБА_10 , повідомив, що телефонує з приводу боргу ОСОБА_9 , та наголосив про необхідність зустрічі наступного дня, тобто 04.09.2024, на що ОСОБА_10 надав свою згоду.

Так, 04.09.2024 о 19:00 у ході зустрічі між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 біля АЗС «Socar» по АДРЕСА_1 , останній виказав ОСОБА_10 вимогу у поверненні ОСОБА_9 грошових коштів у розмірі 60000 доларів США.

Одночасно з цим, ОСОБА_7 , з метою конспірації своєї особи, поваги

до його авторитету, створення у ОСОБА_10 впевненості у серйозності дій та можливостей, які він може застосувати у разі невиконання вимог щодо повернення боргу, представився працівником Державного бюро розслідувань.

У ході зустрічі, задля створення у ОСОБА_10 враження, що він дійсно спілкується із працівником правоохоронного органу, ОСОБА_7 продемонстрував надруковану на аркушах паперу інформацію (персональні дані: анкетні та контактні відомості, дані про нерухомість, зареєстровані транспортні засоби, адреси мешкання, засоби зв`язку та сторінки у соціальних мережах) щодо членів сім`ї ОСОБА_10 та інших близьких осіб, серед яких сам ОСОБА_10 , його матір ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , колишня дружина ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , малолітній син

ОСОБА_14 23.04.2013, колишні тесть ОСОБА_15 25.02.1963 та теща ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_7 з метою передачі ОСОБА_10 грошових коштів, виказав останньому погрозу передачі вищезазначеної конфіденційної інформації членам етнічних злочинних угруповань.

У сою чергу, ОСОБА_10 наголосив ОСОБА_7 , що жодних боргових зобов`язань перед ОСОБА_9 не має та грошові кошти від останнього не отримував.

Після вказаного, прийшовши до висновку, що дії ОСОБА_7 є протиправними, ОСОБА_10 вирішив звернутись із заявою до правоохоронних органів.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб, але не пізніше 24.09.2024, на виконання раніше розробленого та узгодженого злочинного плану, з метою пригнічення волі ОСОБА_10 та примушування його до передачі грошових коштів, ОСОБА_7 та ОСОБА_17 вирішили застосувати психічний тиск до нього та членів його сім`ї шляхом створення та розповсюдження компрометуючої інформації, виказання погроз застосування насильства щодо ОСОБА_10 та його близьких осіб, пошкодження та знищення майна ОСОБА_10 .

З цією метою, 24.09.2024 о 10:44 ОСОБА_17 на виконання раніше розробленого та узгодженого злочинного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , згідно покладених на нього функцій, зателефонувавши на особистий мобільний номер телефону ОСОБА_11 , повідомив останній її персональні дані, а також дані її батька - ОСОБА_18 та матері - ОСОБА_19 , та виказав погрозу у вигляді прибуття на день народження її батька, для святкувати спільно із ними, та про необхідність повернення ОСОБА_10 позичених грошових коштів.

Одночасно з цим, ОСОБА_17 з метою пригнічення волі ОСОБА_10 , залякування останнього та примушування його до передачі грошових коштів, повідомив ОСОБА_11 про можливість направлення її фотографій з прогулянки у парку із сином, тим самим переконавши останню про спостереження за ОСОБА_10 та членами його сім`ї.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб, але не пізніше 25.09.2024, з метою примушування ОСОБА_10 до передачі грошових коштів, ОСОБА_17 та ОСОБА_7 , на виконання раніше розробленого та узгодженого злочинного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб, розмістили у групі в мессенджері Телеграм « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_8 оголошення про ОСОБА_20 інтимних послуг, закріпивши у оголошенні про це її особистий мобільний номер телефону НОМЕР_1 та фотографії, які він отримав з її персонального профілю у вказаному мессенджері, після чого ОСОБА_11 почали надходити повідомлення від сторонніх осіб з пропозицією вступу у інтимні стосунки за грошову винагороду.

Одночасно з цим, ОСОБА_17 та ОСОБА_7 , з метою здійснення психологічно насильства на ОСОБА_10 та членів його сім`ї, та примушуванням його до передачі грошових коштів почали розсилати посилання на зазначене оголошення іншим особам, у тому числі батьку та матері ОСОБА_11 , із зазначенням у коментарях

про те, що у ОСОБА_10 проблеми.

Надалі, 25.09.2024 о 23:02 продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_17 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, надіслали батьку ОСОБА_11 - ОСОБА_18 повідомлення у мессенджері Телеграм, у якому повідомили останньому, із застосуванням ненормативної лексики, що ОСОБА_10 та його дружина винні грошові кошти, та виказали погрозу пошкодження та знищення майна останнього - автомобіля та житлового будинку.

У цей же день, 25.09.2024 о 23:02 ОСОБА_17 та ОСОБА_7 на виконання раніше розробленого та узгодженого злочинного плану діючи за попередньою змовою групою осіб, надіславши матері ОСОБА_11 ОСОБА_19 повідомлення у мессенджері Телеграм із створеним дублікатом аккаунту ОСОБА_11 та її фотографіями у даних контакту, повідомили про надання останньою інтимних послуг з метою збору грошових коштів на подарунок батьку.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб, але не пізніше 29.09.2024 на виконання раніше розробленого плану, з метою залякування ОСОБА_10 подальшим застосуванням насильства, та примушуванням його до передачі грошових коштів, ОСОБА_17 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , згідно покладених на нього функцій, почав вчиняти дії щодо слідкування за ОСОБА_10 та його родиною, та збором відповідних фото,- та відеоматеріалів.

З цією метою, 29.09.2024 ОСОБА_17 почав слідкувати за переміщенням ОСОБА_10 , його дружини ОСОБА_11 та малолітнього сина ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та слідкуючи за ними, о 12:30 прибув до парку «Перемоги» у м. Одесі, який знаходиться між вулицями проспект Шевченка, вул. Маршала Говорова, та вул.Академічна.

Перебуваючи за вказаною адресою, вчиняючи свої дії конспіративно та з укриттям від оточуючих своїх дійсних намірів, ОСОБА_17 продовжуючи вести спостереження, використовуючи особистий мобільний телефон здійснив фотофіксацію прогулянки ОСОБА_10 , його дружини ОСОБА_11 малолітнього сина ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та транспортного засобу останніх BMW 530E

Після цього, 29.09.2024 о 13:18 продовжуючи протиправні дії, направлені на залякування ОСОБА_10 подальшим застосуванням насильства щодо нього та його близьких родичів, примушуванням останнього до передачі грошових коштів, ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , згідно покладених на нього функцій використовуючи у мессенджері Телеграм сторінку, яку він створив із використанням фотографій ОСОБА_11 та її анкетних даних, надіслав останній повідомлення із раніше виконаними фотографіями прогулянки ОСОБА_10 та членів його сім`ї, написавши погрози застосування насильства та знищення майна автомобіля

ОСОБА_10 , неможливості ведення нормального способу життя та вчинення невідомими особами дій щодо завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_11 .

Цього ж дня, о 21:35 продовжуючи протиправні дії, направлені на залякування ОСОБА_10 подальшим застосуванням насильства щодо нього та його близьких родичів, примушуванням останнього до передачі грошових коштів, ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , згідно покладених на нього функцій, використовуючи мессенджер Телеграм, надіслав матері ОСОБА_11 - ОСОБА_19 , повідомлення із раніше виконаними фотографіями прогулянки ОСОБА_10 та членів його сім`ї, написавши погрози застосування насильства у вигляді вчинення невідомими особами дій щодо завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_11 , а також зазначив на ведення постійного спостереження за ОСОБА_11 та необхідність сплати ОСОБА_10 позичених грошових коштів

Будучи пригніченим, заляканим діями ОСОБА_17 та ОСОБА_7 , побоюючись за власне життя та життя близьких осіб, ОСОБА_10 вимушено погодився про передачу грошових коштів, про що 08.10.2024 о 13:00 у ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_7 .

У подальшому, 11.10.2024 о 12:00 ОСОБА_10 на виконання вимог ОСОБА_7 , зателефонував останньому та повідомив про наявність грошових коштів у розмірі 25000 доларів США. У свою чергу, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_17 , згідно єдиного злочинного плану, повідомив ОСОБА_10 про необхідність прибуття за адресою: АДРЕСА_2 , до готелю «Чорне море», де його буде чекати ОСОБА_9 .

Цього ж дня, о 13:00 ОСОБА_10 , виконуючи вказівки ОСОБА_7 , прибув за вищезазначеною адресою, де його очікував ОСОБА_9 . У ході зустрічі, ОСОБА_10 повідомив про можливість передачі частини грошових коштів у розмірі 25000 доларів США, при отриманні гарантій щодо припинення переслідування його та членів його сім`ї, погроз знищення чи пошкодження майна, та погроз завдання шкоди здоров`ю членам його сім`ї. На вказане ОСОБА_9 відповів ствердно, проте повідомив, що ОСОБА_10 необхідно буде передати ще 35000 доларів США.

Після чого, ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 25000 доларів США, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було затримано працівниками правоохоронних органів.

Слідчим в ході здійснення комплексу слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження № 0001604 від 09.09.2024проведено затримання від 11.10.2024 у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, в ході затримання ОСОБА_7 особистий обшук у порядку ч. 3 ст. 208 КПК України не проводився, оскільки затриманий після роз`яснення йому прав та обов`язків затриманого, добровільно видав слідчому посвідчення добровольчого батальйону № 141069 від 15.07.2024 на ім`я ОСОБА_7 , яке вилучено слідчим та поміщено

до сейф-пакету В1016541, який підписано учасниками слідчої дії.

12.10.2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучене посвідчення добровольчого батальйону може містити інформацію, яка буде корисне для слідства, з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001604 від 09.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України- задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на майно вилучене під час проведення затримання11.10.2024 ОСОБА_7 , а саме на посвідчення добровольчого батальйону № 141069 від 15.07.2024 на ім`я ОСОБА_7 , яке вилучено слідчим та поміщено до сейф-пакету В1016541.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1