ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2462/24

Номер рядка у звіті

10 жовтня 2024 року м.Золотоноша Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

законного представника

потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

при секретарі судового засідання ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Золотоніськог о міськрайонного суду Черкаської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000599 від 30.04.2024 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Прохорівка, Канівського району, Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30.04.2024 близько 03 години 54 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки Daewoo Nexia реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на території Золотоніського району, Черкаської області в напрямку з с. Піщане до міста Золотоноша, по автодорозі Бориспіль-Запоріжжя, 101 км. + 760 м. вказаної автодороги в порушення вимог пунктів 2.9 а), 2.3.б), 12.1., 12.6.г) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, зі змінами та доповненнями, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком судово-медичної (токсикологічної) експертизи Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 06.05.2024, № 05-3-08/1121, зі швидкістю близько 130 км/год., що на 40 км/год. перевищувала максимально дозволену швидкість на даній ділянці дороги (не більше 90 км/год.), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху транспортного засобу відповідно до дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, та допустив з`їзд автомобіля Daewoo Nexia реєстраційний номер НОМЕР_1 з проїзної частини на ліве узбіччя, після чого з`їхав до кювету де допустив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді дерева.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Daewoo Nexia реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , 1981 року народження, згідно з висновком експерта Золотоніського міжрайонного відділення комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №05-8-01/203 від 06.06.2024 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: травми грудної клітки з переломами ребер обабіч, ускладнена накопиченням повітря та крові в плевральних порожнинах, що призвела до здавлення (компресії) легені; травма органів черевної порожнини з розривом селезінки, печінки, що ускладнилась розвитком внутрішнь-черевної кровотечі, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, у зв`язку з небезпекою для життя.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Daewoo Nexia реєстраційний номер НОМЕР_1 , малолітня ОСОБА_3 , 2011 року народження, згідно з висновком експерта Золотоніського міжрайонного відділення комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №05-8-01/220 від 13.06.2024 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому діалізу лівої стегнової кістки, закритого перелому лівої ключиці, травми живота з підкапсулярним розривом селезінки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, у зв`язку з небезпекою для життя.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Daewoo Nexia реєстраційний номер НОМЕР_1 , неповнолітній ОСОБА_9 , 2007 року народження, згідно з висновком експерта Золотоніського міжрайонного відділення комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №05-8-01/204 від 06.06.2024 року отримав тілесне ушкодження у вигляді: перелому правої ключиці, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, у зв`язку з тривалим розладом здоров`я.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля марки Daewoo Nexia реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , а саме: пунктів 2.9 а), 2.3.б), 12.1., 12.6.г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами і доповненнями, згідно з висновком судового експерта ОСОБА_10 № СТ/164Е-24 від 11.06.2024, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків - у вигляді спричинення потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_3 тяжкого тілесного ушкодження та потерпілому ОСОБА_9 середнього тяжкості тілесного ушкодження.

Вказаними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 -1 ч.2 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 -1 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Пояснив, що 30.04.2024 він перебував у стані алкогольного сп"яніння, оскільки вживав алкогольні напої. Вночі він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вирішили покататися на автомобілі та взяли із собою дочку ОСОБА_8 - ОСОБА_3 . Близько 03 години 54 хвилин він керував автомобілем марки Daewoo Nexia реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в напрямку з с. Піщане до міста Золотоноша зі швидкістю близько 130 км/год. Під час руху він не впорався з керуванням, з`їхав з проїзної частини на ліве узбіччя, після чого з`їхав до кювету та наїхав на дерево. Пасажири автомобіля ОСОБА_8 , ОСОБА_3 .. ОСОБА_9 внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди отримали тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_9 та його законний представник ОСОБА_11 про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але у судове засідання не з`явились, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають, цивільний позов не заявляють та покарання просили призначити на розсуд суду, без позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_8 , згідно наданого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Канівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) померла 05 липня 2024 року.

Законний представник потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просив розглянути справу у відсутності потерпілої ОСОБА_3 зазначив, що цивільний позов вони не заявляють та просив призначити обвинуваченому покарання, пов"язане з позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст.286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не одружений, на утриманні не має малолітніх або неповнолітніх дітей, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

При цьому суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб"єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненного та бажання виправити сутуацію, що склалася.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Враховуючи вищенаведене, при застосуванні обвинуваченому необхідного покарання судом, також, взято до уваги правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року, де зазначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

На підставі викладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням особи обвинуваченого, який вину визнав, щиро каявся, обставин, які пом"якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, виходячи з обставин вчиненого кримінального правопорушення, тяжкості його наслідків, враховуючи думку потерпілих та їх законних представників, зокрема потерпілого ОСОБА_9 та його законного представника ОСОБА_11 , які у своїй заяві просили призначити обвинуваченому покарання, не пов"язане з позбавленням волі, та законного представника потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , який у дебатах просив призначити обвинуваченому покарання, пов"язане з позбавленням волі, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише із застосуванням покарання, пов"язаного з ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі, так як тільки таке покарання зможе попередити вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.69 КК України до обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено, у зв"язку з відсутністю передумов, за яких дана правова норма може бути застосована. З урахуванням суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого злочину, підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України судом не встановлено.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь, а також випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини.

Враховуючи те, що обвинуваченому призначено покарання у вигляді позбавлення волі, з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, суд не вбачає підстав, передбачених ст.377 ч.3 КПк України для зміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили на такий, що не пов"язаний з триманням під вартою. Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно залишити без змін.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому необхідно обчислювати з дня набрання вироком законної сили, оскільки згідно зі ст.17 ч.1 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 30.04.2024 р. по день набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.05.2024 (справа №695/1740/24, 1 кс/695/472/24) у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000599 від 30.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить гр. ОСОБА_12 та який поміщений на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність зняття накладеного ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області арешту на зазначене майно, оскільки на даний час підстави, які потягли за собою накладення арешту на майно, відсутні.

Процесуальні витрати за проведення експертизи № СТ/136Е-24 від 20.05.2024 року, вартість якої згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні №0000599 становить 4922,32 гривень, за проведення експертизи № СТ/164Е-24 від 11.06.2024 року, вартість якої згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні №0000599 становить становить 1514,56 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у встановленому законом порядку потерпілими не заявлений, що не позбавляє права останніх відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.ст.368-370,373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п"ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 30 квітня 2024 року по день набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.05.2024 (справа №695/1740/24, 1 кс/695/472/24) у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000599 від 30.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України на майно, а саме: автомобіль марки Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить гр. ОСОБА_12 .

Речові докази по справі: автомобіль марки Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику гр. ОСОБА_12 , зразок крові гр. ОСОБА_5 знищити, медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 № 3353 та № 11512; медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_3 № 3352 та № 4889 повернути власникам.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СТ/136Е-24 від 20.05.2024 року, у сумі 4922 (чотири тисячі дев"ятсот двадцять дві) гривні 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СТ/164Е-24 від 11.06.2024 року у сумі 1514 (одна тисяча п"ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вирокусуду негайнопісля йогопроголошення вручитиобвинуваченій,прокурору впорядку,визначеному ст.376КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1