Справа № 752/7794/24
Провадження №1-кс/752/7752/24
У Х В А Л А

іменем України

10.10.2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000380 від 24.07.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_4 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000380 від 24.07.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що детективами Територіального управління БЕБ у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 від 24.07.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у якому ОСОБА_5 16.07.2024 року повідомлено про підозру.

Заявник посилається на те, що згідно повідомлення про підозру 16.07.2024 року, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Повідомлення про підозру не відповідає вимогам статей КПК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити такі відомості - анкетні відомості особи (прізвище, ім`я по-батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру. При цьому, у повідомленні про підозру не зазначено місце проживання ОСОБА_5 , який проживає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , і проживав там станом на момент вручення повідомлення про підозру. Зміст підозри та правова класифікація зазначені некоректно.

В судовому засідання адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 скаргу підтримали в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали за поданою скаргою, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Слідчим суддею встановлено, що детективами Територіального управління БЕБ у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 від 24.07.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

19 липня 2024 року старшим детективом Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному паровадженні № 0000380 від 24.07.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_5 на посаді директора Макарівської квартирно-експлуатаційної частини (району) у невстанволений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.07.2022 року виник злочинний умисел на розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем у особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, який полягав у придбанні деревини код ДК 021:2015-03410000-7 (деревина дров`яна непромислового використання мішаних порід) за завищеною граничною вартістю в інтересах суб`єктів господарювання. Таким чином, внаслідок вищезазначених злочинних дій ОСОБА_5 Міністерству оборони України завдано матеріальну шкоду на суму 3 041 983,98 гр.

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 23.09.2024 року звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000380 від 24.07.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Захисник зазначає, що повідомлення про підозру від 16 липня 2024 року ОСОБА_5 необгрунтоване достатніми доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, яке має містити такі відомості як: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, повідомлення від 16 липня 2024 року про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, відповідає в повному обсязі зазначеним вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, а також було вручене у відповідності до вимог ст. 278 КПК України.

При цьому, обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні наведені в ст. 91 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий суддя вважає, що оскаржувані повідомлення про підозру містять всі необхідні відомості, передбачені ст. 277 КПК України.

Під час досудового розслідування, в тому числі й після повідомлення особі про підозру, продовжується проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на виявлення доказів причетності чи не причетності особи до кримінального правопорушення.

Оцінка достатності, допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, у випадку складення стороною обвинувачення обвинувального акту та передачі його до суду.

У ч. 1 ст. 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Разом з тим, на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною.

Слідчий суддя вважає, що доводи скарги не свідчать про необґрунтованість повідомлення про підозру, оскільки досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Повідомлення про підозру є однією з складових досудового розслідування та не пов`язане з його завершенням. Після такого повідомлення розслідування триває, продовжується збір доказів на підтвердження або спростування вини особи (осіб).

При цьому, суд вважає, що заявник у скарзі безпідставно послався на те, що в повідомленні від 16 липня 2024 року про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, відсутні достатні докази для його підозри у вчиненні вказаного злочину, оскільки в тексті повідомлення про підозру висновки органу досудового розслідування не викладаються, як і не приводяться докази на обґрунтування підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а викладається лише зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та приводиться тільки стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих саме на момент повідомлення про підозру, що фактично і було зроблено слідчим при складенні повідомлення від 16 липня 2024 року про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

З огляду на наведене, скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 276 - 278, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000380 від 24.07.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя