справа № 361/1945/24
провадження № 1-кп/361/814/24
ВИРОК

Іменем України

04 вересня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

При секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Бровари кримінальні провадження №0000153 від 23.02.2024 року відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Улан- Батор Республіки Монголія, пенсіонер, не інваліда, не депутата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 463-2 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Громадянин України ОСОБА_3 вчинив поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Встановлено, що у громадянина України ОСОБА_3 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 26.03.2023, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, які містять виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України.

Так, у ОСОБА_3 за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений час, але не пізніше 26 березня 2023 року, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, які містять виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України.

ОСОБА_3 у невстановлений час, сформував своє ставлення до подій, які мали місце після 20.02.2014, тобто початку військової операції РФ на території Автономної Республіки Крим, внаслідок якої відбулась окупація частини території України, а в подальшому послідувала збройна агресія РФ на сході України і окупація частини Донецької і Луганської областей України, створення підконтрольних РФ адміністрацій, шляхом перекладення відповідальності за вказані події на Україну та виправдання агресії РФ, підтримка її дій.

Виправдовування, визнання протиправною, заперечення збройної агресії РФ проти України ОСОБА_3 продовжилось в тому числі після початку 24.02.2022 повномасштабної війни Російської Федерації проти України.

ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що російські спецслужби інфільтрують в український і світовий інформаційний простір назви, терміни та словосполучення, за допомогою яких намагаються легітимізувати псевдодержавні утворення на сході України, спробу анексії Криму, просувати російські пропагандистські стратегії, з метою деструктивного інформаційного впливу, вирішив поширювати антиукраїнські пропагандистські ідеї серед своїх знайомих, а також невизначеного кола осіб під час збройної агресії Російської Федерації за наступних обставин.

Для поширення матеріалів, які виправдовують російську агресію та глорифікують осіб, які здійснюють таку агресію, ОСОБА_3 через технологію VPN використовував соціальну мережу «Однокласники» (відомості облікового запису: електронна поштова скринька: priqarin.У, ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_3 під іменем « ОСОБА_6 », яка указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" заборонена для використання в Україні, зокрема через поширення антиукраїнських настроїв.

Поширенням матеріалів, які виправдовують агресію РФ проти України, ОСОБА_3 займався серед необмеженого кола осіб, оскільки його обліковий запис є відкритим до перегляду, а також серед 144 осіб, які є його «друзями» у вказаній соціальній мережі. Зазначені особи могли безперешкодно переглядати на сторінці облікового запису ОСОБА_3 «пости», «картинки», «теми», «дописи», які останній поширював.

03.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення кримінальної відповідальності за виготовлення та поширення забороненої інформаційної продукції» №2110-ІХ, який набрав чинності 16.03.2022, яким в тому числі Кримінальний кодекс України доповнено статтею 436-2 КК України і введено відповідальність за «Виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників».

Незважаючи на те, що з 16.03.2022, передбачено кримінальну відповідальність за «...поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, представників збройних формувань Російської Федерації...» (ч. 2 ст. 436-2 КК України), ОСОБА_3 , не припинив поширювати матеріали, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.

Так, ОСОБА_3 , в період часу з 03.04.2023 по 29.04.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон «Real me UL», IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 та ПЕОМ - комп`ютером марки Asus, без серійного номера, які під`єднані до глобальної мережі Інтернет, умисно здійснив діяння, пов`язані з виправдовуванням, визнанням правомірною, запереченням збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочтаої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України в соціальній мережі «Однокласники», а саме на особистій сторінці поширив наступні матеріали:

- публікація від 03.04.2023, а саме: «Россия ввела войска на свою территорию. И сейчас вам розложу по полочкам, итак: Харьков основан в 1630 г., ОСОБА_7 , Сумы в 1655 г„ Кировоград в 1754 г., Запорожье в 1770 г.. Кривой Рог в 1775 г., Днепропетровск в 1776 г., Херсон в 1778 г., Николаев в 1794 г., Одесса в 1794 г., Луганск в 1795 г., Мариуполь в 1778 г., Донецк в 1869 г., Севастополь в 1783 г. и Симферополь в 1778 г. И все эти города основаны русскими царями. И все это называлось Киевская Русь. А теперь вопрос, где Украина? Для тех у кого с детства отсутствует мозг.)»;

-публікація від 29.04.2023, а саме: «Россия проводит спецоперацию на Украине. СВО России»;

- публікація від 29.04.2023, а саме: «Сегодня Евгений Пригожин опубликовал свій «План победы России» в СВО на Украине».

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення у текстах, поширених ОСОБА_3 у соціальній мережі «Однокласники», міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України.

Таким чином ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в тому числі сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, діючи умисно, цілеспрямовано, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, на шкоду інформаційній безпеці суспільства та держави, переслідуючи ідеологічні мотиви, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер соціальної мережі «Однокласники» через можливість поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, переслідуючи прямий умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, розмістив на власній сторінці вищевказані публікації, чим поширив серед користувачів соціальної мережі «Однокласники» матеріали, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України.

Враховуючи викладене, встановлено, що ОСОБА_3 , переслідуючи злочинний умисел, бажаючи настання негативних наслідків розповсюдження такої інформації, здійснював вищевказані протиправні діяння в контексті триваючої збройної агресії РФ проти України, яка розгорнута на всій її території, отже, вчинив усі залежні від нього дії на шкоду інформаційній безпеці людини і громадянина, суспільству та держави, та довів свій злочин до кінця.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в тому числі сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, діючи умисно, цілеспрямовано, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, на шкоду інформаційній безпеці суспільства та держави, переслідуючи ідеологічні мотиви, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер соціальної мережі «Однокласники» через можливість поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, переслідуючи прямий умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, розмістив на власній сторінці вищевказані публікації, чим поширив серед користувачів соціальної мережі «Однокласники» матеріали, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України.

Крім того, у судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії останньої за ч. 2 ст.436-2 КК України як поширення матеріалів у яких міститься виправдовування, збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, та за ч. 3 ст.436-2 КК України як у повторному поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує відповідно до ст. ст. 65-67 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості покарання, суд виходить із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочинів, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні та в суді, відсутність судимостей.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме класифікацію за ст.12 КК України, яка визначається не тільки положеннями ст.12 КК України, виходячи з формального критерію та виду і розміру покарання, а і фактичними обставинами, при яких було вчинено злочини, дані, що характеризують особу виннго, - раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб поширення інформації, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а також конкретні обставини справи та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкцій ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді обмеження волі, без конфіскації майна, оскільки згідно ч. 2 ст. 59 КК у разі, якщо кримінальне правопорушення не є злочином проти основ національної безпеки України чи громадської безпеки, то конфіскація майна може бути встановлена за нього лише якщо воно є тяжким чи особливо тяжким корисливим злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив некорисливий злочини, який згідно з розділом ХХ КК України відноситься до кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а тому, на думку суду, відсутні правові підстави для застосування конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 17.10.2019 року у справі №205/7091/16-к, з урахуванням відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутність судимостей, поведінку після вчинення злочину, конкретні обставини справи, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення і досягнення інших цілей покарання.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи № 54/15/6-326 від 30.11.2023, в сумі - 2389 грн. 80 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.03.2024 року, на мобільний телефон марки Real me UL, IMEI: НОМЕР_1 з сім- картою НОМЕР_2 та комп`ютер марки «Asus», без серійного номера - скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-мобільний телефон марки Real me UL, IMEI: НОМЕР_1 з сім- картою НОМЕР_2 конфіскувати в дохід держави;

- комп`ютер марки «Asus», без серійного номера повернути володільцю ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1