У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 серпня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 2 ст. 109, ч. ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 серпня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 вересня 2024 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ УСБ України в Миколаївській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №№0000147 від 12.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.109, ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

30.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується долученими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом обшуку від 30.07.2024, за місцем реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_6 ; висновком експерта за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи № 8071/24-36 від 24.07.2024; протоколом огляду від 31.07.2024 мобільного телефону марки Redmi, моделі «7», серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з номерами мобільних телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; протоколом огляду від 31.07.2024 системного блоку LogicPower, s/n НОМЕР_6 , з номерами мобільних телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; власними поясненнями підозрюваного в судовому засіданні; матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий суддя, врахувавши обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу (раніше не судимий, вік та стан здоров`я підозрюваного), які не є перешкодою для утримання його в умовах слідчого ізолятору, дійшов висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Вважав підозру необґрунтованою.

Захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу підозрюваного.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Зокрема, у п. 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), Суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення. Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є правильними та такими, що узгоджуються з позицією, висловленою ЄСПЛ у вищезазначених рішеннях.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення. На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальні правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Колегією суддів, всупереч доводам апелянта, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

У клопотанні слідчий зазначив, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності цих ризиків, оскільки слідчий суддя навів з цього приводу достатньо мотивів.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, можливе призначення покарання на тривалий строк.

Також є обґрунтованим ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінального правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення, оскільки згідно підозри він, будучи мешканцем Миколаївської області, у зв`язку із своїми проросійськими політичними поглядами, добровільно та усвідомлено здійснював у спілкуванні в каналі Телеграм месенджеру виправдування, визнання правомірною збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, виправдування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році; добровільно злочинну діяльність не припинив, поки не був затриманий.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, дані про особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

З огляду на наведене, доводи апелянта є безпідставними.

В той же час, є наявною інша підстава для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, але з інших підстав, ніж наведені апелянтом.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 затриманий 30.07.2024. Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.09.2024, тобто на строк, що перевищує 60 днів.

Отже, при прийнятті рішення слідчим суддею не враховано положення ч. 1 та ч. 2 ст. 197 КПК України, якими передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Рішення в частині обчислення процесуальних строків не відповідає вимогам ч. 5 ст. 115 КПК України, якою передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

З урахуванням наведених вимог закону, слідчим суддею невірно визначено строк тримання підозрюваного під вартою.

За такого, апеляційна скарга підозрюваного підлягає частковому задоволенню як така, що містить вимогу про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, але це рішення приймається з інших підстав, ніж зазначено апелянтом.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 серпня 2024 року щодо ОСОБА_6 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ УСБ України в Миколаївській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_9 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 27 вересня 2024 року включно, без права внесення застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_3