ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1275/24 Доповідач - ОСОБА_1
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

представника власника майна - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2024 року в частині накладення арешту на майно, належне ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001099 від 07.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2024 року задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001099 від 07.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 07.10.2024 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: вилучені у третіх осіб, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , власником, якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , користувачем на праві керування, якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомобіль «BMW 535i», д.н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , власником, якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження будь-якими особами. Зберігання вищевказаних автомобілів, визначено здійснювати на спеціальному майданчику тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_6 .

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді про арешт автомобілю «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , ухвалу - скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про арешт цього транспортного засобу відмовити та зобов`язати орган досудового розслідування, в якого перебуває транспортний засіб, повернути його власнику. В обгрунтування апеляційних вимог представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що автомобіль жодного відношення до події кримінального правопорушення не має, не має жодних пошкоджень та не є учасником ДТП. Для проведення можливих експертиз в подальшому, немає потреби в накладенні арешту на транспортний засіб. Ані в клопотанні прокурора, ані в ухвалі слідчого судді не зазначено, яким чином транспортний засіб міг бути використаний як знаряддя вчинення злочину. Прокурором не надано доказів існування ризиків знищення або пошкодження відповідного майна. Зазначає, що саме водій ОСОБА_11 вчинив ряд порушень Правил дорожнього руху України, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події, який долучається до апеляційної скарги.

Вказує, що власник майна не був повідомлений про розгляд клопотання прокурора. Арешт транспортного засобу є незаконним, оскільки порушує право на приватну власність, безпеку життя власника майна, який є людиною похилого віку, ветераном праці та транспортний засіб є вкрай необхідним для задоволення його потреб. Проживаючи в м. Харків, у випадку виникнення загрози життю та здоров`ю, власник майна повинен мати можливість скористатися своєю власністю. Повідомлення про розгляд апеляційної скарги було направлено на електронну адресу Слобідської окружної прокуратури м. Харкова, однак представник прокуратури до суду апеляційної інстанції у призначену даті та час не прибув, що не є перешкодою для розгляду клопотання про поновлення процесуального строку та апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав клопотання про поновлення процесуального строку та вимоги поданої апеляційної скарги, просив їх задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження встановлено, що власник майна ОСОБА_7 , хоч і не був повідомлений про дату та час розгляду клопотання прокурора про арешт майна, однак отримав копію ухвали слідчого судді від 11.10.2024 - 15.10.2024, що підтверджується відповідною розпискою. (а.с.36) Апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 була сформована в системі Електронний суд 21.10.2024 та зареєстрована судом апеляційної інстанції 22.10.2024. Враховуючи наведене, клопотання представника власника майна про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню, а вказаний строк- поновленню.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СВ Відділу поліції № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0001099 від 07.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за наступними обставинами: 07.10.2024 до ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 07.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , сталось зіткнення автомобілю Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та автомобілю ВМW, д.н.з. НОМЕР_8 під керуванням ОСОБА_10 в результаті виїзду на проїздну частину пр-ту НОМЕР_9 , автомобілю Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом третини правого стегна. 07.10.2024 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди у протоколі слідчої дії зафіксовані сліди ДТП, оглянуто транспортні засоби та зазначено, що на транспортних засобах «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , «BMW 535i», д.н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 наявні пошкодження. Щодо автомобіля Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 зазначено, що видимих пошкоджень немає.

Мотивуючи клопотання про арешт майна, прокурор посилався на те, що транспортні засоби, відповідно до положень статті 98 КПК України є речовими доказом у кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Окрім цього, з метою збереження речових доказів та у зв`язку із можливою необхідністю проведення експертиз у справі, виникнення необхідності у відшкодуванні шкоди, прокурор просив накласти арешт на транспортні засоби.

Ухвала слідчого судді оскаржується лише в частині накладення арешту на транспортний засіб Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції не перевіряє підстави та необхідність у накладенні арешту на інші транспортні засоби.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування доведено, що зазначене в клопотанні майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки могло зберегти сліди кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися й у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. Водночас закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Надаючи оцінку обґрунтованості ухваленого слідчим суддею рішення щодо накладення арешту на транспортний засіб Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції враховує, що на даному етапі провадження здійснюється досудове розслідування за фактом зіткнення автомобілю Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_8 , та автомобілю ВМW, д.н.з. НОМЕР_8 під керуванням ОСОБА_10 в результаті виїзду на проїздну частину пр-ту Аерокосмічного, автомобілю Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження. Доводи представника власника майна про те, що ОСОБА_7 не є учасником ДТП, а порушником ПДР є саме водій ВМW - ОСОБА_10 , що підтверджується відеозаписом, колегія суддів вважає передчасними, оскільки на даному етапі провадження суд апеляційної інстанції не оцінює докази з точки зору достатності, допустимості та належності для доведення винуватості чи невинуватості особи, наявності в її діях складу кримінального правопорушення. Для вирішення питання про необхідність накладення арешту на майно достатньо визначити чи існує сукупність підстав, розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. На даному етапі досудового розслідування неможливо беззаперечно стверджувати про непричетність ОСОБА_7 до події ДТП. Враховуючи зміст матеріалів, долучених до клопотання про арешт майна, протоколу огляду місця ДТП, схеми ДТП, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності підстав для накладення арешту на транспортний засіб Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 . Колегія суддів зауважує, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Разом з цим, суд апеляційної інстанції не погоджується з видом обраного способу арешту майна, належного ОСОБА_7 та вважає, що завдання кримінального провадження в даному випадку можливо досягти шляхом зменшення втручання в право власника на володіння своїм майном, враховуючи, що видимих пошкоджень саме цього транспортного засобу під час огляду місця події не виявлено, про що вказано у протоколі огляду від 07.10.2024.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене та обставини кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що арешт транспортного засобу «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником, якого є ОСОБА_7 шляхом заборони його ремонтування, відчуження, розпорядження, без заборони користування, з покладенням на ОСОБА_7 обов`язку забезпечити зберігання арештованого майна і в разі необхідності за першою вимогою надавати вказаний автомобіль слідчому, прокурору, експерту, буде розумним, співрозмірним та відповідатиме завданням арешту майна, а саме: забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність прокурором наявності ризиків пошкодження, знищення майна, як об`єкта кримінально протиправних дій, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що не спростовують висновків слідчого судді про наявність правових підстав накладення арешту на транспортний засіб «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки причетність водія ОСОБА_7 має бути перевірена в ході досудового розслідування з урахуванням висновків експертних досліджень.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що власник майна не позбавлений можливості, в порядку статті 174 КПК України ставити питання про скасування арешту майна.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на транспортний засіб «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 та у відповідній частині постановити нову ухвалу.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,-

постановив:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2024 року - задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2024 року в частині накладення арешту на автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником, якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 - скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу.

Клопотання прокурора в частині накладення арешту на автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 - задовольнити частково. Накласти арешт на автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником, якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони його ремонтування, відчуження, розпорядження, без заборони користування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку, з покладенням на ОСОБА_7 обов`язку забезпечити зберігання арештованого майна і в разі необхідності за першою вимогою надавати вказаний автомобіль слідчому, прокурору, експерту з метою його огляду та проведення слідчих дій.

Передати транспортний засіб «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 на відповідальне зберігання його власнику - ОСОБА_7 , попередивши про кримінальну відповідальність за статтею 388 КПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: