Справа № 308/2396/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали подання провідного інспектора Ужгородського районного відлілу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_2 , про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до частини другої статті 74 КК України, відносно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 28 травня 2024 року вироком Ужгородського районного суду Закарпатської області за ч. 4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік та з покладеними на нього обов`язками відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Ужгородського районного відлілу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із поданням відносно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 28 травня 2024 року вироком Ужгородського районного суду Закарпатської області за ч. 4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік та з покладеними на нього обов`язками відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Згідно подання:

Копія вироку та розпорядження про його виконання від 01 квітня 2024 року Ужгородського районного суду щодо засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , надійшло на виконання до Ужгородського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області 04 липня 2024 року

Але засуджений ОСОБА_3 не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації Ужгородського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» для постановки на облік, так як був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 по мобілізації, та згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.06.2024 року № 174 був зарахований до списків особового складу військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 для походження військової служби. (стор .24-25).

Згідно вимоги про притягнення до кримінальної відповідальності та повідомлення з відділення поліції № 1 ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області вбачається, що засуджений до кримінальної відповідальності та адміністративної відповідальності не притягувався після засудження вироком Ужгородського районного суду від 28 травня 2024 року.

Згідно вироку Ужгородського районного суду Закарпатської області від 28 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 , 20 грудня 2023 року, близько 15 годин 58 хв., в умовах воєнного стану, перебуваючи в магазині "Велмарт", що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , біля стелажів, на яких розміщені продукти харчування, де в нього виник протиправний умисел на таємне заволодіння чужим майном. Реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, із мотивів власного збагачення за рахунок викраденого чужого майна, таємно викрав із стелажу одну банку чорної ікри осетрової марки "Преміум", вартістю 1420 гривень 95 коп., яку в подальшому поклав собі до кишені верхнього одягу. Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вказаними неправомірними діями ОСОБА_3 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1420 грн. 95 коп.

При цьому як зазначено у поданні 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 р. № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Представник органу пробації зазначає, що отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому інспектор пробації зазначає, що з огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

У поданні покликаючись на ч.ч.1,2, ст. 51 КУпАП, ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, ч. ч.1,6 ст. З, ч. 1 ст. 5 КК України, Закону № 3886-ІХ, провідний інспектор органу пробації вказує на те, що на момент вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн. (1342x2 = 2684 грн.).

Так, у поданні вказано на те, що відповідно до частини другої статті 74 КК України, особа засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Ураховуючи викладене, на підставі частини другої статті 74 КК України направляю матеріали стосовно засудженого ОСОБА_3 для вирішення питання про звільнення його від призначеного судом покарання.

Дослідивши матеріали подання суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 13 Кримінально-виконавчого кодексу України уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень забезпечує: здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей до трьох років; виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських і виправних робіт, пробаційного нагляду; реалізацію пробаційних програм стосовно осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, засуджених до покарання у виді пробаційного нагляду; проведення соціально-виховної роботи із засудженими, до яких застосовано пробацію; здійснення заходів з підготовки осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, до звільнення; направлення засуджених до обмеження волі для відбування покарання до виправних центрів у порядку, визначеному статтею 57 цього Кодексу; здійснення інших визначених законодавством заходів, спрямованих на виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень; здійснення контролю за виконанням засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду обов`язку використовувати електронний засіб контролю та нагляду на визначений судом строк.

Частиною 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 2-1) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; 3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 7-1) про застосування до засуджених примусового годування; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Вищевказані норми не містять положень про те, що орган пробації має право на звернення до суду з поданням саме про приведення вироку суду у відповідність з діючим законодавством, окрім того вирішення таких питань не входить до компетенції місцевого суду, оскільки питання відповідності вироку вимогам чинного законодавства може бути предметом перевірки судом апеляційної/касаційної інстанції.

Зі змісту подання можна зробити висновок про те, що орган пробації ставить питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6,7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, подання не може бути прийнято до розгляду та підлягає поверненню до відділу пробації для належного оформлення, з огляду на наступне: матеріали подання не містять інформації щодо взяття на облік та виклику до відділу пробації засудженого, роз`яснення засудженому порядку та умов відбування покарання з випробуванням, не надано відомостей з особової справи, оскільки самі матеріали особової справи, які вказані у додатках не долучені.

Так, матеріали подання складають: супровідний лист, подання, копія розпорядження та копію вироку від 28 травня 2024 року справа №308/2396/24.

Відповідно до п. 1 ст. 89 Кримінального кодексу України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Разом з цим, не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 протягом іспитового строку вчинив нові правопорушення або інші дії у порушення ним вимог ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

У КПК України відсутня спеціальна норма, яка б регламентувала дії судді у разі встановлення невідповідності подання про звільнення особи від призначеного судом покарання вимогам законодавства, зокрема вимогам ч. 2 ст. 74 КК України, з огляду на наведене, враховуючи такі загальні засади кримінального провадження, як верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення подання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подання провідного інспектора Ужгородського районного відлілу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_2 , про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до частини другої статті 74 КК України, відносно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 28 травня 2024 року вироком Ужгородського районного суду Закарпатської області за ч. 4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік та з покладеними на нього обов`язками відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, що не перешкоджає заявнику звернутися до суду повторно після усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ

Подання провідного інспектора Ужгородського районного відлілу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_2 , про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до частини другої статті 74 КК України, відносно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 28 травня 2024 року вироком Ужгородського районного суду Закарпатської області за ч. 4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік та з покладеними на нього обов`язками відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, - повернути для належного оформлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1