233 № 233/8518/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000805 від 28.05.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 27, ч.4 ст. 369, ч.1 ст. 190 КК України; головуючий суддя ОСОБА_6

19 серпня 2024 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшла заява про відвід судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000805 від 28.05.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 27, ч.4 ст. 369, ч.1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування заяви обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що 14 серпня 2024 року в судовому засіданні суддя ОСОБА_6 оголосив про закриття судового слідства та переходу до судових дебатів. При цьому 10 томів (загальна кількість кримінального провадження - 19 томів) суддя ОСОБА_6 не досліджував в судовому засіданні. В судовому засіданні було досліджено лише 9 томів провадження, всі інші 10 томів, які складаються з його клопотань, які він направляв до суду, втім, по ним не прийняті процесуальні рішення. Вважає, що матеріали кримінального провадження відносно нього сфабриковані. Крім того, зазначив, що суддя ОСОБА_6 не може прийняти законне рішення по даному кримінальному провадженню, вважає, що до нього ставляться упереджено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав відвід головуючому судді ОСОБА_6 та додатково пояснив, що ним вже подані численні скарги на дії судді ОСОБА_6 до Європейського суду з прав людини, які прийняті до розгляду та об`єднані. Також він подав скаргу на суддю ОСОБА_6 до Вищої ради правосуддя. Вважає, що суддя ОСОБА_6 є упередженим щодо нього, оскільки раніше в присутності адвоката ОСОБА_8 повідомив йому, /що вирок по його справі обов`язково буде обвинувальним.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву обвинуваченого про відвід.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого про відвід, оскільки для цього, на його думку, відсутні законні підстави.

Суддя ОСОБА_6 про дату та час розгляду заяви був повідомлений належним чином, втім, не скористався своїм правом надати пояснення в судовому засіданні.

Суддя, заслухавши доводи учасників процесу, вивчивши заяву про відвід судді та матеріали, якими вона обґрунтовується, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000805 від 28.05.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 27, ч.4 ст. 369, ч.1 ст. 190 КК України.

Правове регулювання відводу судді визначається статтями 75, 76 КПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.

Частини 1, 2, 3 статті 80 КПК України передбачають, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Дотримання цієї гарантії забезпечується як правом учасників справи на спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, чим забезпечується його незалежність в кожному окремому провадженні, так і правом судді за наявності визначених процесуальним законодавством підстав заявляти самовідвід.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Необхідно також зазначити, що згідно із статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Вирішуючи питання щодо наявності та достатності підстав для відводу судді ОСОБА_6 , суд дійшов до такого:

- щодо твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про оголошенням суддею ОСОБА_6 про закриття судового слідства та переходу до судових дебатів, та не дослідження 10 томів кримінального провадження, то суддя зазначає, що відповідно до ст. 294 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, разом з тим, згідно ч. 1 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Крім того, незгода сторони або учасника кримінального провадження з процесуальним рішенням або окремою думкою судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Тобто, вираження незгоди з процесуальним рішенням судді може бути реалізовано шляхом його оскарження в порядку встановленому КПК України, окрім цього, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення є однією з основних засад судочинства у відповідності до ч. 2 ст. 129 Конституції України;

- щодо твердження заявника про упередженість судді ОСОБА_6 , то суддя зазначає, що згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження, вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку. За таких обставин, висновок обвинуваченого ОСОБА_5 про нібито упередженість судді ОСОБА_6 є лише його суб`єктивною думкою, яка не містить будь-яких доказів заінтересованості в результатах провадження або наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді. Доказів того, що до закінчення судового розгляду головуючим по справі суддею ОСОБА_9 була висловлена думка про остаточне рішення, не надано;

- щодо твердження заявника про фальсифікацію кримінального провадження, то суддя зауважує, що питання визначення: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, вирішується судом саме під час ухвалення вироку, як це зазначено у ч. 1 ст. 368 КПК України, який в свою чергу може бути оскаржений в апеляційному порядку у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України.

За таких обставин суддя вважає, що заява обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000805 від 28.05.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 27, ч.4 ст. 369, ч.1 ст. 190 КК України, є необґрунтованою та заявником не доведені обставини, передбачені ч. 4 ст. 75 КК України, які є підставою для відводу судді, у зв`язку із чим в її задоволенні необхідно відмовити, оскільки суддею під час розгляду заяви про відвід не встановлено наявність фактичних, підтверджених відповідними доказами, обставин, які б свідчили про наявність підстав, які б породжували обґрунтований сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 та неможливості винесення ним об`єктивного судового рішення по справі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1