печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «СУ-531» (), ТОВ «Нікром Трейд Груп» (), ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2023 у справі № 757/47526/23-к,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «СУ-531» (), ТОВ «Нікром Трейд Груп» (), ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2023, у кримінальному провадженні № 0001633 від 31.08.2023 на грошові кошти, що знаходяться на рахунках підприємств.

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст. 170 КПК України, без перевірки обставин та підстав накладення такого арешту. Також посилається на те, що накладений арешт порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, вказує, що арештоване майно, не відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України.

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності, одночасно просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність та письмові заперечення.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001633 від 31.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 190 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2023 у справі № 757/47526/23-к, накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001633 від 31.08.2023 на майно у вигляді грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках:

- ТОВ «МС «Плюс бонус» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які відкриті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), що розташований за адресою: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ;

- ТОВ «Екстім ЛТД» () № НОМЕР_3 ;

-ТОВ «СУ-531» () № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ;

-ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () № НОМЕР_6 ;

-ТОВ «ТД Калуський бровар» () № НОМЕР_7 ;

-ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () № НОМЕР_8 ;

- ПрАТ «Спеціалізоване автомобільно-транспортне підприємство-0901» () № НОМЕР_9 , які відкриті в Державному казначействі України (МФО 820172), що розташоване за адресою: вул. Бастіонна, 6, м. Київ.

- ТОВ «Екстім ЛТД» () № НОМЕР_10 ;

-ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_12 ;

-ТОВ «ТД Калуський бровар» () № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , які відкриті в АТ "ОКСI БАНК" (МФО 325990), що за адресою: вул. Газова, 17, м. Львів.

- ТОВ «Екстім ЛТД» () № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 ;

- ТОВ «СУ-531» () № НОМЕР_17 ;

-ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () № НОМЕР_18 ;

-ТОВ «ТД Калуський бровар» () № НОМЕР_19 ;

-ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () № НОМЕР_8 , № НОМЕР_20 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_8 , які відкриті в АБ "УКРГАЗБАНК" (МФО 320478), що за адресою: вул. Єреванська, 1, м. Київ.

- ТОВ «МС «Плюс бонус» () № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 ; які відкриті в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (МФО 380805), що за адресою: вул. Генерала Алмазова, буд. 4 А, м. Київ.

- ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () НОМЕР_23 , НОМЕР_23 , НОМЕР_23 , які відкриті в АТ «УКРЕКСІМБАНК» (МФО 322313), що за адресою: вул. Антоновича, 127, м. Київ.

- ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () НОМЕР_24 , НОМЕР_24 , які відкриті в АТ «ПУМБ» (МФО 300001), що за адресою: вул. Андріївська, 4, м. Київ.

Підставою для задоволення клопотання слідчого про накладення спірного арешту на майно слідчий суддя послався на постанову слідчого від 19.10.2023, якою грошові кошти, які знаходяться на банківських вказаних товариств визнано речовим доказом.

Окрім цього, в ухвалі Печерського районного суду міста Києва від 25.10.2023 у справі № 757/47526/23-к, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК, є предметом кримінального правопорушення, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Тобто, арешт майна у цих випадках був накладений з метою збереження речових доказів. Також зміст заперечень прокурора та надані ним копії документів зводяться до того, що безготівкові кошти на рахунках в банку, на переконання органу досудового розслідування, є речовими доказами в кримінальному провадженні.

Оскільки метою арешту майна згідно зі згаданою раніше ухвало слідчого судді була лише необхідність збереження речових доказів, то для вирішення цього клопотання, слідчому судді наразі належить визначити можливість використання арештованого майна, як речового доказу у цьому кримінальному провадженні, а також з`ясувати те, чи призведе скасування арешту, до втрати речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів; (2) спеціальної конфіскації; (3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Отже, серед іншого арешт може бути накладений з метою збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).

Отже, аналізуючи характеристику речових доказів, визначену ч. 1 ст. 98 КПК, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріальний об`єкт, відповідатиме ознакам речового доказу лише у разі, якщо він:

(1)був знаряддям вчинення кримінального правопорушення;

(2)зберіг на собі сліди кримінального правопорушення;

(3)містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, невідповідність матеріального об`єкта наведеним вище критеріям, виключає можливість використання його як речового доказу та, відповідно на такий об`єкт не може бути накладений арешт на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК.

Банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів; (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Безготівкові розрахунки - це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді (п. 1.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління НБУ № 22 від 21.01.2004 )

З цих норм слідує висновок, що на банківському рахунку не зберігаються індивідуально визначені кошти власника рахунку, відповідна сума грошових коштів обліковуються банком на рахунку під зобов`язання банку за дорученням власника рахунку перерахувати/зарахувати відповідну суму грошових котів у межах такої суми.

За таких умов безготівкові кошти не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами, відповідно режим поводження з ними не може бути аналогічний тому, який запроваджений до речових доказів. Тому накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на рахунках, враховуючи їх нематеріальний і неіндивідуалізований характер, не узгоджується з заявленою метою - збереження речових доказів, адже їх неможливо використати як доказ у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважав, що самі по собі безготівкові кошти на банківських рахунках не містять ознак речових доказів, визначних у ст. 98 КПК, щодо обставин, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні. Окрім цього, прокурором не доведено, що вони можуть бути використані на підтвердження певного факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними із втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що ставиться для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Втручання не повинно завдавати значної шкоди володільцю майна. Для цього держава повинна дотримуватись певного балансу при втручанні у право особи на мирне володіння майном та надавати відповідну компенсацію, оскільки останній починає нести певні збитки у разі втручання. Для цього втручання повинно здійснюватися з розумним співвідношенням та з обґрунтованою пропорційностю.

При цьому ЄСПЛ у питаннях оцінки пропорційності, як і в питаннях наявності суспільного, публічного інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Внаслідок застосованого арешту майна та припинення правомірної підприємницької діяльності унеможливлено поповнення рахунків товариств та внаслідок цього видаткових операцій зі сплати податків та зборів (інших обов?язкових платежів) до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, що у свою чергу, призводить до порушення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства у рамках кримінального провадження та законодавчими вимогами щодо обов?язку суб?єкта господарювання сплачувати податки.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що накладення арешту на грошові кошти товариств, які знаходяться на банківських рахунках, не можуть бути визнані такими, що виправдовують такий ступінь втручання у право власності цих товариств. І подальше їх перебування під арештом не може вважатися пропорційним.

З наведених підстав, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «СУ-531» (), ТОВ «Нікром Трейд Груп» (), ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів дійшов до висновку про невідповідність арештованих безготівкових грошових коштів критеріям речових доказів і з цих підстав вирішив скасувати їх арешт, то інші доводи наведені у клопотанні слідчим суддею не аналізуються як такі, які не мають значення для вирішення внесеного на розгляд слідчого судді питання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2023 у справі № 757/47526/23-к, а саме:

- ТОВ «МС «Плюс бонус» () № НОМЕР_25 , які відкриті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), що розташований за адресою: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ;

- ТОВ «Екстім ЛТД» () № НОМЕР_3 ;

- ТОВ «СУ-531» () № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () № НОМЕР_6

- ТОВ «ТД Калуський бровар» () № НОМЕР_7

- ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () № НОМЕР_8

- ПрАТ «Спеціалізоване автомобільно-транспортне підприємство-0901» () № НОМЕР_9 , які відкриті в Державномуказначействі України (МФО 820172), що розташоване за адресою: вул. Бастіонна, 6,м. Київ.

- ТОВ «Екстім ЛТД» () № НОМЕР_10

- ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () № НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_12 ;

- ТОВ «ТД Калуський бровар» () № НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , які відкриті в АТ«ОКСI БАНК» (МФО 325990), що за адресою: вул. Газова, 17, м. Львів.

- ТОВ «Екстім ЛТД» () № НОМЕР_15 , НОМЕР_16

- ТОВ «СУ-531» () № НОМЕР_17

-ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» ()№ НОМЕР_18

- ТОВ «ТД Калуський бровар» () № НОМЕР_19

- ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () № НОМЕР_8 , НОМЕР_20 , НОМЕР_8 , НОМЕР_8 , які відкриті в АБ«УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), що за адресою: вул. Єреванська, 1, м. Київ.

- ТОВ «МС «Плюс бонус» () № НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , які відкриті в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (МФО 380805), що за адресою: вул. Генерала Алмазова,буд. 4 А, м. Київ.

- ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () № НОМЕР_23 , НОМЕР_23 , НОМЕР_23 , які відкриті в АТ «УКРЕКСІМБАНК» (МФО 322313),що за адресою: вул. Антоновича, 127, м. Київ.

- ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () № НОМЕР_24 , НОМЕР_24 , які відкриті в АТ«ПУМБ» (МФО 300001), що за адресою: вул. Андріївська, 4, м. Київ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1