н/п 1-кп/953/1192/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2024 р.

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0000109 від 16.02.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, громадянин України, українець, із повною загальною середньою освітою, на утриманні осіб похилого віку та малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних осіб не має, інвалідом чи військовослужбовцем не являється, зареєстрований АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

За невстановлених обставин та період часу, але не пізніше 15 лютого 2023 року, ОСОБА_5 маючи умисел на вчинення незаконного придбання та зберігання, з метою особистого вживання психотропної речовини "PVP", без мети збуту, у великих розмірах, діючи умисно, з мотивів реалізації особистих потреб, за допомогою свого персонального комп`ютеру, за місцем свого фактичного мешкання за адресою АДРЕСА_1 , зайшов до невстановленого інтернет-магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин та здійснив замовлення вказаної речовини через крос-платформенний месенджер "Telegram", через який зв`язався з оператором (особу якого процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилося можливим).

Далі, ОСОБА_5 за місцем свого мешкання здійснив оплату замовленої ним психотропної речовини, у великих розмірах, за допомогою спеціального сайту, назву якого встановити в ході досудового розслідування не вдалось можливим, в сумі 1700 гривень.

Надалі ОСОБА_5 отримав на свій персональний комп`ютер повідомлення від оператора вищевказаного інтернет-магазину із зазначенням координат місця знаходження психотропної речовини у великих розмірах, у вигляді так званої "закладки".

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, з мотивів реалізації особистих потреб, з метою особистого вживання та використання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті довести задуманий ним злочин до кінця, діючи умисно, без мети збуту, 15.02.2023 прийшов за вказаною в повідомленні адресою: АДРЕСА_2 , де забрав так звану "закладку" із замовленою ним психотропною речовиною у великих розмірах та почав зберігати при собі, без мети збуту.

Злочинна діяльність ОСОБА_5 була припинена співробітниками поліції, які 15.02.2023 в період часу з 16:55 до 16:58 під час огляду місця події, поблизу будинку АДРЕСА_3 , виявили та в подальшому вилучили у ОСОБА_5 із зовнішнього лівої кишені куртки в яку був одягнений полімерний пакет із порошкоподібною речовиною, білого кольору, яка згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № CE-19/121-23/3533-НЗПРАП від 25.05.2023 речовини масою: 2,1609 грам, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - "PVP". Маса "PVP" в перерахунку на суху масу речовини, склала: 1,8042 грам, що відповідно до таблиці № 2 "Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу" Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 "Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу", відноситься до великих розмірів.

ОСОБА_5 всупереч вимогам Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та зловживання ними"; Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів", діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав та зберігав психотропну речовину "PVP", без мети збуту, у великих розмірах відповідно до "Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Отже, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиції сторони обвинувачення та захисту.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинене обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_5 винуватим та призначити йому покарання, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки та зарахувати обвинуваченому у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, підтвердивши та пояснивши про обставини, викладені в обвинувальному акті. При призначенні покарання покладався на розсуд суду.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

Показання ОСОБА_5 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого, його захисника та прокурора, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб і інші обставини скоєння правопорушення обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив правопорушення, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доведеними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, суд з`ясував, що сторони кримінального провадження, зокрема, обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав психотропні речовини у великих розмірах, без мети збуту, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючі обставини це встановлені судом різні відомості, що свідчать про менший ступінь небезпечності особи винного та вчиненого ним злочину й дають підстави для застосування до нього менш суворого покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання належать як зазначені, так і не зазначені в законі, але встановлені судом за конкретною справою об`єктивні та суб`єктивні чинники, що не є ознаками конкретного складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, проте свідчать про занижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння і (або) особи винного і тим самим надають суду право для пом`якшення покарання.

Щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.01.2024 у справі №283/2169/19, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає у розшуку майна здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, як до внесення відомостей до ЄРКП (наприклад, при з`явленні із зізнанням), так і після їх внесення, на досудовому розслідуванні або під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

Тож, при встановленні обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд враховує, що у судовому засіданні останній свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, офіційно не працевлаштована, не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі і застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65 67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Також на підставі ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 13.11.2024 до 27.11.2024, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (протокол затримання особи від 13.11.2024, ухвали Київського районного суду м. Києва від 14.11.2024 у справі № 953/9335/24, від 18.11.2024 у справі № 953/10560/24).

Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через розуміння того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним).

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Речові докази.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України зокрема наркотичний засіб, обіг якого обмежено, слід знищити.

Процесуальні витрати.

Згідно зі ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави підтверджені витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-23/3533-НЗПРАП від 25.05.2023 у розмірі 1 912 грн.

Запобіжний захід.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 18 листопада 2024 включно.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 18.01.2025.

Ураховуючи викладене та те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та негайно звільнити останнього з під варти.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 13.11.2024 до 27.11.2024, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, який обчислюється з моменту проголошення вироку.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати та негайно звільнити обвинуваченого з-під варти.

Після набрання вироком законної сили речові докази: спеціальний пакет № 3654300 від 29.05.2023 (речовина масою: 2,1609 г., маса PVP в перерахунку на масу наданої на дослідження речовини становить: 1,8042 г.), який перебуває на зберіганні в камері схову речових доказів ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області знищити.

Процесуальні витрати, понесені на залучення експерта при проведенні судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-23/3533-НЗПРАП від 25.05.2023 у розмірі 1 912 грн стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_6