Дата документу 24.10.2024
Справа № 334/3406/24
Провадження № 1-кс/334/2735/24
УХВАЛА

іменем України

24 жовтня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м.Запоріжжя клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2024 року під №0000776 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в якому просить скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 26 квітня 2024 року на автомобіль «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 в частині користування вказаним автомобілем, автомобіль передати власнику ОСОБА_5 з правом користування, без права відчуження. В провадженні слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0000776 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З моменту ДТП від 20 квітня 2024 року автомобіль «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, буд. №13.

Згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2024 року на вказаний автомобіль накладено арешт за клопотанням т.в.о слідчого ВР ЗСТСВ Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. на підставі ст.ст. 170-173 КПК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2024 року підставою для накладення арешту згідно клопотання слідчого є те, що вказаний автомобіль є доказом у даному кримінальному провадженні, і може бути використаний для встановлення обставин у кримінальному провадженні, з метою збереження транспортного засобу та для подальшого проведення слідчих дій, призначення судових експертиз, є доцільним накладення арешту.

На теперішній час автомобіль «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 тимчасово знаходиться на території спеціального майданчика Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, буд. №13.

Автомобіль «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 (належність автомобіля встановлена під час накладення арешту), що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 .

На цей час досудове розслідування у справі триває, при цьому були проведенні першочергові слідчі дії: огляд місця ДТП, огляд автомобіля «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , також ОСОБА_5 дав пояснення, проведено додатковий огляд місця пригоди за участю ОСОБА_5 , по справі призначені експертизи, в тому числі експертиза технічного стану автомобіля, ОСОБА_5 здійснює добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання про скасування арешту майна з підстав, викладених в клопотанні.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити в задоволенні клопотання з посиланням на те, що у кримінальному провадженні потреба в арешті майна не відпала.

Заслухавши доводи представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , думку слідчого вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що 20.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України.

20.04.2024 року, 20.04.2024 року під час огляду місця пригоди, автомобіль «Hyundai Tucson» реєстраційний номер НОМЕР_1 , тимчасово вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, буд. №13.

Постановою слідчого від 21 квітня 2024 року автомобіль «Hyundai Tucson» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2024 у справі 334/3406/24 було накладено арешт на автомобіль «Hyundai Tucson» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права розпорядження, відчуження та користування ним власником та іншими довіреними особами з подальшим зберіганням вилученого транспортного засобу на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2024 року вилучене майно, на яке накладається арешт, є доказом у даному кримінальному провадженні, і може бути використане для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Отже, суд приходить до висновку, що вказаний арешт за ухвалою слідчого судді від 26.04.2024 року на автомобіль по суті є формою забезпечення доказів у кримінальному провадженні, зняття арешту з автомобіля на даний час може негативно вплинути на хід досудового розслідування, в збереженні арешту вилученого майна є нагальна потреба, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в порядку ст.174 КПК України на тимчасово вилучене майно, накладеного ухвалою слідчого судді. Заявником при зверненні до суду не доведено, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту майна або необґрунтованість його накладення, у зв`язку з чим слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування не знаходить достатніх підстав для задоволення внесеного клопотання про скасування арешту.

Щодо прохання в клопотанні про передачу вилученого майна на відповідальне зберігання власнику, слідчий суддя звертає увагу, що положення ст. 100 КПК України, ч. 4 ст.168КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність.

Виходячи з наведеного, вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, як і вирішення питання щодо передання на відповідальне зберігання вилученого майна власникові, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахування норм законодавства.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, щодо відмови в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2024 року під №0000776 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1