1Справа № 335/5353/24 1-кп/335/631/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000130 від 19.04.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працевлаштованого, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2024 року приблизно о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , під час раптового конфлікту з потерпілою ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень, наніс два удари кулаком правої руки в область голови зліва та у ліве плече потерпілої, чим відповідно до висновку судово- медичної експертизи № 634п від 25.04.2024 спричинив останній синець в ділянці лівого плеча, садна в ділянці лівої вушної раковини, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 на початку судового розгляду, після роз`яснення суті обвинувачення, винуватість у інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав. Під час допиту його у судовому засіданні як обвинуваченого, ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив суду, що обставин події достеменно не пам`ятає, проте, після дослідження наданих прокурором доказів повністю визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, позиція його є добровільною. Зазначив, що з потерпілою особисто не знайомий, тільки візуально, мешкають в одному будинку. У той день він зранку у кафе вживав алкогольні напої, біля 300 гр. горілки, та близько обіду повертався додому, у двір, де відбувалась подія. Далі обставин не пам`ятає, як наносив потерпілій удари також не пам`ятає, проте ці обставини не заперечує. Переглянувши відео з медичного центру, погоджується, що на ньому зафіксований він та ті обставини, про які зазначає потерпіла.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Крім визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 , його винуватість у скоєному підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, наданими стороною обвинувачення.

Дослідивши та проаналізувавши надані в ході судового розгляду кримінального провадження докази, суд встановив наступне.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що мешкає у будинку по АДРЕСА_2 , з обвинуваченим не знайома, відносин не підтримують, є сусідами, мешкають у різних під`їздах, інколи зустрічаються у дворі, відомо, що він випиває. 19.04.2024 року вона зайшла у двір, і стояла біля куща, палила. Після цього побачила обвинуваченого, який був п`яний і почав до неї наближатися, чіплятись, запитувати де вона живе і почалась словесна лайка. Потім обвинувачений схопив її за куртку і вдарив кулаком в обличчя і плече. Після цього вона побігла, щоб сховатись від нього, до медичного центру, який знаходиться у сусідньому будинку, а обвинувачений за нею, і там намагався нанести їй удари, однак співробітники центру вивели його на вулицю.

Допитана свідок ОСОБА_7 пояснила, що у квітні 2024 року працювала двірником та в той день здійснювала прибирання території будинку по Дивногорській, 7 та бачила, як обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння та стукав у вікна. Потім зайшла у двір потерпіла та він почав до неї чіплятися, хоча вона його хотіла обійти стороною та говорила, щоб він відійшов від неї. Обвинувачений схопив потерпілу за руку і за шию, тягнув за шию і за волосся та вдарив декілька разів в область плеча, жінка відбивалась. Також вона бачила у жінки на обличчі почервоніння як після удару. Після цього потерпіла побігла у бік медичного центру, і обвинувачений за нею.

Відповідно до рапорту від 19.04.2024 року встановлено, що 19.04.2024 року о 12:39 отримано та зареєстровано в ЄО за № 9252 відомості за заявою ОСОБА_8 про те, що у АДРЕСА_3 , чоловік з буд.7 в алкогольному стані напав на заявницю, почав бити, агресивний. (а.с.51).

Згідно рапорту від 19.04.2024 року, о 14:30 надійшло повторне повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 біля 2 під`їзду стоїть чоловік, який напав на заявницю ОСОБА_8 (а.с. 52)

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.04.2024 року, ОСОБА_5 звернулась до органів поліції та просила притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , який 19.04.2024 року приблизно о 12-15 год., знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , наніс їй тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів кулаком в область голови (а.с. 53)

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 634п від 25.04.2024 року, синець в ділянці лівого плеча, садна в ділянці лівої вушної раковини у гр. ОСОБА_5 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.2.б, п.2.3.5 «Правила судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6). Тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення ушкоджень в межах 3-5 діб на момент огляду. (а.с.55-56).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.05.2024 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_7 , свідок впізнала на фото № 2 чоловіка, який 19.04.2024 року біля будинку АДРЕСА_2 спричинив тілесні ушкодження потерпілій, а саме наніс їй удари руками. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на фото № 2 зображений ОСОБА_6 (а.с. 58-60)

Постановою слідчого від 20.04.2024 року визнано речовим доказом диск з відеофайлом запису камери відеоспостереження від 19.04.2024 року з приміщення холу КНП «ОМЦРЛ» ЗОР, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який надано на запит слідчого. У судовому засіданні судом відтворено та досліджено відеозапис, який міститься на диску (а.с.61-62).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 09.05.2024 року, потерпіла ОСОБА_5 детально описала та продемонструвала спосіб нанесення ударів обвинуваченим, а саме нанесення кулаком правої руки удару в область голови ліворуч біля вуха та в ліве плече. Відеозапис, який є додатком до протоколу слідчої дії, відтворено та досліджено під час судового розгляду (а.с. 63-66).

Оцінюючи досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями потерпілої та свідка, суд приходить до висновку, що вищезазначені докази відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України, і в повному обсязі доводять винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за наведених у вироку обставин, поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, як умисні легкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення є проступком.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до відповідальності не притягувався, вперше скоїв кримінальне правопорушення, не працевлаштований, розлучений, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Суд також враховує думку прокурора та потерпілої ОСОБА_5 щодо розміру та виду покарання, яке слід призначити обвинуваченому.

Підстави для застосування ст. 69 КК України і переходу до іншого, більш м`якого виду покарання, ніж передбачено санкцією статті, у даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому, буде необхідним та достатнім призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт, у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого для даного виду покарання, яке за своїм видом та розміром суд вважає справедливим і таким, що не суперечить ст. 65 КК України. Обмежень для застосування даного виду покарання, передбачених ст. 56 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався, відповідних клопотань від сторони обвинувачення не надходило, тому підстави для застосування запобіжного заходу обвинуваченому у суду відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов під час досудового розслідування та під час судового розгляду потерпілою не заявлявся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Речовий доказ: диск DVD+R з відеофайлом запису камери відеоспостереження від 19.04.2024 року з приміщення холу КНП «ОМЦРЛ» ЗОР, який долучений до матеріалів кримінального провадження- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1