Провадження № 1-кп/201/522/2024
ВИРОК

Іменем України

10 жовтня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000584 від 02.12.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні перебуває особа похилого віку матір ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше багаторазово судимого, востаннє:

- 12.01.2023 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 09.03.2023 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 15.05.2024 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі;

- 08.07.2024 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 (ВКЗ)

захисник ОСОБА_5 (ВКЗ)

ВСТАНОВИВ:

1.Обставини, які встановлені судом

02.12.2023 приблизно о 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , на землі помітив один сліп пакет, підійнявши та перевіривши вміст, виявив, що в сліп пакеті знаходиться кристалічна речовина білого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на психотропну речовину обіг якого обмежено - метамфетамін. Після чого, ОСОБА_3 , розуміючи, що знайдена ним речовина є психотропною речовиною - метамфетаміном, обіг якого обмежено, діючи умисно, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, поклав вищевказаний сліп пакет в якому кристалічна речовину білого кольору у праву кишеню одягнутих на ньому штанів, таким чином незаконно умисно придбав та почав зберігати при собі речовину масою 0,4147 г, яка містить психотропну речовину обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого становить 0,3138 г та почав пересуватись пішим ходом вулицями м.Дніпро.

В цей же день, тобто 02.12.2023, ОСОБА_3 , пересуваючись пішим ходом по АДРЕСА_3 , маючи при собі незаконно придбану психотропну речовину обіг якого обмежено - метамфетамін, був зупинений співробітниками поліції по ОСОБА_6 , біля будинку №1 ум . Дніпро та під час огляду місця події за вказаною адресою, в період часу з 06 години 40 хвилин до 07 години 00 хвилин у ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено речовину масою 0,4147 г, яка містить психотропну речовину обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого становить 0,3138 г, яку ОСОБА_3 , умисно незаконно придбав та зберігав при собі у правій кишені одягнутих на ньому штанів, з метою особистого вживання, без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини без мети збуту, кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

2.Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд його суворо не карати.

3.Позиція потерпілого

Потерпілий відсутній.

4. Докази, які були досліджені судом

Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений і його адвокат не заперечували.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позицій немає.

Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого і дослідив документи, які характеризують його особу.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

5.Висновок суду про винуватість обвинуваченого

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини без мети збуту, кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудним у розумінні ст. 19 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який, виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України, віднесено законом до категорії кримінального проступку.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання - не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, його соціальне та матеріальне становище, стать та вік, стан здоров`я, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, соціально - психологічні риси.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді обмеження волі.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України

Судом встановлено, що злочин у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинив до ухвалення вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до ухвалення попереднього вироку.

Виходячи з приписів кримінального закону, правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

За таких обставин у цьому кримінальному провадженні суд спочатку призначає обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, потім остаточно призначає покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

7.Вирішення питання щодо цивільного позову

Цивільний позов відсутній.

8.Вирішення питання про долю речових доказів

Судом вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати в розмірі 3029,12 грн, у зв`язку із проведенням судової експертизи, які слід стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувався. Разом з цим судом встановлено, що за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2024 строк відбування покаранняОСОБА_3 обчислюється з 08.07.2024 року, зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення та перебування ОСОБА_3 під вартою у зв`язку з відбуттям покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2024 року.

Тому строк відбування покарання ОСОБА_3 за даним вироком слід рахувати з моменту набрання ним законної сили, зарахувавши строк відбутого ним покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2024.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2024, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування ОСОБА_3 покарання обраховувати з моменту набрання цим вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання за даним вироком фактично відбуте ним покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2024.

Цивільний позов відсутній.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизив розмірі 3029,12 грн.

Речові докази:

- кристалічну речовину білого кольору, масою 0,4147 г., яку передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2046 (а.п. 25) знищити.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1