Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4847/24
Провадження № 1-кп/758/1209/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000404 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Міасс Челябінської області, рф, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено.

23.02.2024 року, приблизно о 16 год. 15 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 побачив на підлозі біля каси самообслуговування гаманець, який належить ОСОБА_5 та в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_3 знаходячись біля каси самообслуговування магазину «Сільпо», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу викрав шкіряний гаманець коричневого кольору вартістю 121 грн. 33 коп., та грошові кошти в сумі 2300 грн., які належать потерпілому ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2421 грн. 33 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 23.02.2024 року, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 звернув увагу на вміст гаманця, який викрав в приміщенні магазину "Сільпо", що за адресою: АДРЕСА_2 , всередині якого знаходилися банківська карта АТ «Універсал банк» № НОМЕР_1 , та в цей час виник умисел на її привласнення з метою подальшого використання шляхом розрахунку.

Так, знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 взяв з гаманця банківську карту АТ «Універсал банк» № НОМЕР_1 , що є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АТ «Універсал банк» і містить інформацію, яка підтверджує факти, які мають спричинити наслідки правового характеру, діючи умисно, розуміючи, що банківські картки є офіційними документами, із корисливих мотивів, поклав до своєї кишені, тим самим привласнив знайдену ним банківську, карту АТ «Універсал банк», яка належить ОСОБА_5 , з метою подальшого незаконного використання, шляхом розрахунку в приміщенні аптеки "Вітамін" що за адресою: АДРЕСА_4 .

Своїми діями, які виразились у привласненні офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та погодився з правовою кваліфікацією висунутого йому обвинувачення. Вказав, що 23.02.2024 року в магазині "Сільпо" по вул. Вишгородська, 21, біля каси побачив на підлозі гаманець та АДРЕСА_3 перевірив місткість, там були кошти, паспорт, банківські картки. Банківські карти привласнив, мав намір використати. Не заперечує обставини, зазначені в обвинувальному акті. Потерпілому кошти повернув, про що є розписка, всі документи. У скоєному щиро кається, вказав, що зробив для себе належні висновки, просив врахувати незадовільний стан здоров`я, про що є відповідна медична документація, просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, цивільний позов наміру подавати не має, при визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчинених кримінальних правопорушеннях, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185, КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; за ч. 1 ст. 357 КК України як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 2 ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є за ч. 1 ст. 357 КК України - є кримінальним проступком та за ч. 4 ст. 185 КК України - є тяжким злочином; обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, відсутність претензій матеріального характеру від потерпілого, шкода відшкодована, потерілий написав заяву про повернення йому коштів, а також його незадовільний стан здоров`я, що було підтверджено відповідною медичною документацією, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України у межах санкцій цих частин ст. 185 та ст. 357 КК України.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 призначити із застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, та вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. Крім цього, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його іспитового строку на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

При цьому суд вважає, що призначення обвинуваченому даного виду покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як встановлено судом, витрати на залучення експерта при проведенні експертизи №СЕ-19/111-24/15953-ТВ від 25.03.2024 року становлять 1514 грн. 56 коп.

Таким чином, до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави підлягають витрати за проведення вищезазначеної експертизи в сумі 1514 грн. 56 коп.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Накладений за ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29.02.2024 року арешт на банківську карту «Монобанк» № НОМЕР_1 , поміщену до спеціального пакету №CRІ1003130 - скасувати.

Строк дії запобіжного заходу, обраний відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, на час постановлення вироку суду закінчився.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази:

-Два CD-R диски з відеозаписом, які знаходиться в паперовому конверті та скріплений печаткою «Для пакетів Подільське УП ГУНП в м. Києві» - залишити у матеріалах кримінального провадження №0000404;

-Гаманець коричневого кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_2 , які було вилучено та поміщено до спеціального пакету WAR1150822 та передано в камеру схову речових доказів Подільського УП ГУНП в м. Києві - повернути потерпілому ОСОБА_5 ,

-Банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_1 , яку передано в камеру схову речових доказів Подільського УП ГУНП в м. Києві - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Арешт з майна, а саме банківської карти «Монобанк» № НОМЕР_1 , поміщеного до спеціального пакету №CRІ1003130 - скасувати.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 1514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять грн. 56 коп.).

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним Кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1