н/п 1-кс/766/6268/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановила:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000803 від 07.08.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно в умовах воєнного стану;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаним про введення на території України, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, зокрема, останній раз, Указом Президента України від 6 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України 08.05.2024 № 3684-ІХ, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.08.2024 близько 13:30 год., ОСОБА_4 , знаходячись на вулиці біля будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, повторно, з метою незаконного збагачення з застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вчинення насильницьких дій, а саме: схопивши лівою рукою за шию потерпілого, нахилив голову останнього розстібнувши замок ланцюжка, відкрито заволодів золотим ланцюжком якірного плетіння (проби золота 585, вагою 7 грам), вартістю 7000 грн. та золотим хрестиком, (проби золота 585, вагою 3 грами), вартістю 3000 грн.;

Після чого, не реагуючи на вимоги потерпілого ОСОБА_7 повернути належне йому майно, пішов у двори в напрямку с. Степанівка, м. Херсона, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 10000 грн. (десять тисяч гривень).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

08.08.2024 на підставі ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Херсон, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому 21.08.2015 Комсомольським районним судом м. Херсона за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу у розмірі 1275 грн.; 06.02.2018 Херсонським міським судом Херсонської області за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; 16.08.2019 Херсонським міським судом Херсонської області за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.186, КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 повністю підтверджується доказами отриманими під час досудового розслідування, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом огляду ланцюжка та хрестика; протоколом затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження в цілому.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яким передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, що до нього може бути застосована реальна міра покарання на тривалий строк, в даному випадку ОСОБА_4 веде антигромадський спосіб життя, а також будь яких поважних причин які б змусили ОСОБА_4 залишатися за місцем проживання не встановлено, що надає підозрюваному можливість покинути місце проживання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків даної події у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він знає місця де свідки можуть перебувати, а саме за адресою їх проживання та вразі перебування підозрюваного на волі останній реально матиме можливість впливати на свідків шляхом зміни їх раніше наданих показів, шляхом залякування, підкупу тощо, з метою уникнення відповідальності.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Тим більше підозрюваний офіційно ніде не працює, не має офіційного джерела доходів, тому може продовжувати вчиняти злочини матеріального складу для подальшого збагачення, а тому є ризики, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, на наявність підстав для тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, крім вищевказаних ризиків, вказують наступні обставини, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Таким чином, вищевказані зібрані у ході досудового розслідування на даний час докази в умовах воєнного стану та додатково підтверджені фактичні дані про обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

Особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи обставини вчинення та тяжкість кримінальних правопорушень, вимагається постійний контроль за поведінкою обвинуваченого, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою;

Особиста порука - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що щодо ОСОБА_4 не надходили письмові звернення від осіб, які за нього можуть поручитися;

Домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю, а в ході досудового розслідування забезпечити постійний візуальний контроль підозрюваного під час домашнього арешту неможливо, тому враховуючи особу підозрюваного та реальну міру покарання яка йому загрожує, у підозрюваного буде реальна можливість порушити виконання покладених на нього обов`язків, що в даному випадку може призвести до переховування підозрюваного.

З метою належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам перешкоджання здійснення кримінального правопорушення, та наявності факту того, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання ним встановлених судом процесуальних обов`язків та запобігти наведеним ризикам, існує необхідність в обранні вказаного запобіжного заходу.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просила клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник підозрюваного заперечила проти задоволення клопотання, пояснила, що ризики, заявлені прокурором, є необґрунтованими, вважає підозру, пред`явлену її підзахисному обґрунтованою, а ризик переховування - мінімальним, оскільки підозрюваний є особою чоловічої статі, а тому не зможе належним чином забезпечити собі переховування. Щодо ризику тиску на свідків зазначила, що допитані в ходу досудового розслідування свідки є родичами підозрюваного та все одно не відмовилися давати показання, вже дали свої показання, змінювати їх не збираються, та і немає сенсу, оскільки ОСОБА_4 визнає свою вину повністю, щиро розкаюється. Запевнила слідство, що її підзахисний буде з`являтися на першу ж вимогу слідчого, прокурора, суду, має міцні соціальні зв`язки, оскільки постійно проживає в АДРЕСА_3 разом із своєю матір`ю, цивільною дружиною та трьома дітьми, хоча у них в свідоцтві про народження він не записаний батьком. Просила застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила визначити йому мінімальний розмір, передбачений КПК України.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання і повністю погодився із думкою адвоката. Пояснив, що проживає разом з матір`ю, дружиною та трьома своїми дітьми, підтвердив, що дійсно ніде не працює і ніколи у своєму житті офіційно не працював, на проживання заробляє жебрацтвом та випадковими заробітками на будівництві чи сміттєзвалищі. Також повідомив, що житло, де він проживає разом із своєю сім`єю, його мати орендує у своєї знайомої, іншого місця проживання не має. Просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді триманні під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000803 від 07.08.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Обставини правопорушення детально викладені у клопотанні.

08.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді підстави дійти висновку, що на даному етапі досудового розслідування кримінальне правопорушення може мати ознаки, передбачені ч. 4 ст. 186 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_4 до вчинення ним кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені докази, надані сторонами.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі досудового розслідування у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Щодо ризиків, то прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та суду, враховуючи те, що ОСОБА_4 не вчинив жодних дій, які б свідчили про його переховування від органів слідства або суду. Вказаний ризик є вкрай мінімальним, оскільки підозрюваний не має ні матеріальних, ні фізичних можливостей для організації переховування. Тяжкість покарання, яке може бути призначене у разі доведеності вини ОСОБА_4 , не може слугувати підставою для обґрунтування зазначеного ризику.

Щодо впливу на свідків, то вказаний ризик прокурором не обґрунтований і в судовому засіданні даний ризик не знайшов свого підтвердження. У клопотанні слідчий, а у судовому засіданні прокурор не зазначив на кого конкретно із свідків може впливати підозрюваний, в чому цей вплив може полягати та які наслідки це матиме для кримінального провадження. На переконання слідчого судді освітній рівень підозрюваного, відсутність знань в галузі права не надає йому можливості орієнтуватися у змісті показань свідків, значимості їх показань, а відповідно і тиску з метою якось змінити ці покази, щоб вони перестали бути доказами у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді існує ризик, визначений п.5 ч.1 ст.177 КК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, пов`язаних із викраденням чужого майна, поєднаних із насильством, а саме: у 2015 році - за ч. 1 ст. 186 КК України (грабіж) із призначенням покарання у вигляді штрафу; у 2018 році - за ч. 2 ст. 186 КК України (грабіж) із призначенням покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі; у 2019 році - за ч1 ст. 187 (розбій) із призначенням покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Однак, не зважаючи на отримане покарання, ОСОБА_4 продовжив вчиняти злочини аналогічного характеру. Крім того, підозрюваний у судовому засіданні підтвердив, що не працює, офіційно ніколи в житті не працював, заробляє жебрацтвом, збиранням речей на сміттєзвалищі та іноді на будівництві, що спонукатиме його до продовження злочинної діяльності задля отримання доходу на своє утримання. Щодо наявності у підозрюваного малолітніх дітей, про які стверджували підозрюваний і його захисник, слідчий суддя ставить під сумнів факт наявності дітей у нього, оскільки у судовому засіданні не надано доказів його батьківства хоча б щодо однієї дитини.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, судом встановлений ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що підозрюваному має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі, характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 .

Наведені обставини свідчать, що заявлений ризик та суспільна небезпека підозрюваного існують, тому відсутні передумови для застосування підозрюваному менш суворого виду запобіжного заходу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини правопорушення, яке поєднане із насильством проти особи, особу підозрюваного, який неодноразово судимий за злочини за крадіжку майна, поєднані із застосуванням насилля проти особи, слідчий суддя приходить до висновку про відсутності необхідності застосування ОСОБА_4 застави.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, 194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 жовтня 2024 року.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1