ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/156/24
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000760 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 серпня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 серпня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.10.2024 року включно. Визначено заставу у розмірі 60560 грн. та у разі внесення застави покладено обов`язки повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання, не відлучатися з м. Херсона без дозволу суду, слідчого чи прокурора, докласти зусиль до пошуку роботи.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 , застосувавши відносно нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Вважає, що ухвала слідчого судді є такою, що прийнята без дотримання вимог КПК.

Обґрунтованість підозри на даному етапі підтверджується долученими до клопотання матеріалами досудового розслідування. Підозрюваний не заперечує своєї причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, але зазначає, що насилля до потерпілого не застосовував.

У клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стверджується, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Можливість вчинення підозрюваним вказаних дій ґрунтується на припущеннях, а не на наявних в матеріалах кримінального провадження доказах. Так, відносно підозрюваного на розгляді суду перебуває обвинувальний акт. Разом з тим, не надано доказів того, що він переховувався протягом досудового розслідування та судового розгляду в іншому кримінальному провадженні, у якому відносно нього застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби за місцем його фактичного проживання у м. Херсоні, що спростовує вказаний висновок суду щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Будь-яких достатніх даних на підтвердження існування реальних намірів переховуватися від органу досудового розслідування та суду у вказаному кримінальному провадженні у зв`язку з тяжкістю можливого покарання, матеріали досудового розслідування долучені до клопотання, не містять.

Чинним КПК України не передбачено що при підозрі чи обвинуваченні особи у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, єдино можливим запобіжним заходом може бути тримання під вартою.

Єдино існуючому ризику вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходів, можливо запобігти шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту за місцем його фактичного проживання. Так, як зазначив ОСОБА_8 він разом зі своїм батьком ОСОБА_9 та сестрою, тривалий час проживає за адресою АДРЕСА_2 у квартирі своїх родичів, які наразі перебувають за межами країни. Підозрюваний раніше не судимий, і хоча власної сім`ї в силу свого молодого віку ще не створив, однак, має міцні соціальні зв`язки зі своєю родиною - батьком та сестрою, а тому менш суворий запобіжний захід домашній арешт за вказаною адресою протягом доби, із застосуванням електронного засобу контролю здатен забезпечити досягнення мети його застосування.

Позиції учасників судового розгляду.

Адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_8 заяву про свою участь під час апеляційного розгляду не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З матеріалів провадження вбачається, що 12.08.2024 року до ЄРДР за №0000760 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

12.08.2024 року ОСОБА_8 було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

13.08.2024 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Із матеріалів провадження, повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 12.08.2024 приблизно в 14 годині 08 хвилині перебуваючи у АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, відкрито, діючи в умовах воєнного стану, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, яке виразилось в тому, що він наніс один удар долонею у ділянку шиї потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою подавлення опору останньої, після чого шляхом ривку вирвав з-під лівої пахви у потерпілої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , належний їй мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 13C» Clover Green кольору, загальною вартістю 5063 гривні.

Після чого ОСОБА_8 , покинув місце вчинення злочину із викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_8 було кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 186 КК відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

«Обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України на даній стадії кримінального провадження встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання і підтверджена відомостями, що містяться у доданих до клопотання доказах.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі захисником не оспорюється.

Слідчий звернувся із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 13.10.2024 року, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та встановлено існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як видно зі змісту ухвали, обираючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про доведеність існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя навів обставини, які дали йому підстави для висновку про існування ризиків передбачених п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, проаналізував і відомості про особу підозрюваного, які підлягають врахуванню відповідно до ст. 178 КПК України.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, як видно, врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, початкову стадію здійснення досудового розслідування, що потребує проведення необхідних слідчих дій та сукупність відомостей про особу підозрюваного, зокрема те, що він офіційно не працевлаштований, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливого мотиву, є обвинуваченим за іншими кримінальними правопорушеннями , які перебувають на розгляді в суді , що свідчить про його негативну репутацію та існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Також слідчий суддя врахував , що підорюваний не проживає за місцем реєстрації, не має сім`ї, утриманців, що свідчить про слабкість його соціальних зв`язків, та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, дійшов висновку що існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя дійшов до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, у даному випадку є неможливим, та вважав за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи питання обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 176-178, 183 КПК, які регламентують застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя дійшов до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, у даному випадку є неможливим, та вважав за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, не одружений, утриманців немає, що вказує на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, зваживши на те, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, тобто не має законного джерела доходів, є обвинуваченим за іншими кримінальними правопорушеннями, які перебувають на розгляді в суді, слідчий суддя підставно дійшов висновку про існування зазначених в ухвалі ризиків, і що запобігти цим ризикам можливо лише застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Обґрунтована підозра щодо вчинення особою тяжкого злочину могла бути підставою для його взяття під вартою.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Серйозність підозри може служити для суду підставою для постановлення рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

За положеннями ст. 178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховується у сукупності з іншими обставинами та відомостями , що передбачені ст. 178 КПК.

З матеріалів провадження видно, що підозрюваний не працює, офіційного законного джерела доходів не має, щодо нього у провадженні суду перебувають інші кримінальні провадження за обвинуваченням у вчиненні злочинів проти власності , отже існує суттєвий ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваною особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Соціальні зв`язки підозрюваного, які не можна вважати міцними, та сукупність інших відомостей про особу підозрюваного в світлі інкримінованих обставин злочину не є такими беззаперечно стримуючими факторами, які би спростували існування ризиків можливого вчинення підозрюваним спроб ухилення від органів досудового слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя як видно ретельно проаналізував сімейний , матеріальний стан підозрюваного , міцність його соціальних зв`язків та їх нездатність запобігти заявленим ризикам , його репутацію, підставно врахував перебування на розгляді у суді інших кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_8 , що узгоджується із положеннями ч. 1 ст. 178 КПК та обґрунтовано дійшов висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам та не дозволить контролювати процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилання апелянта на те, що підозрюваний повністю визнає свою причетність до інкримінованого йому злочину , не можна визнати достатньою підставою для висновку про нівелювання встановлених слідчим суддею ризиків.

Доводи апеляційної скарги про те, що лише тяжкість інкримінованого злочину стала підставою для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 суперечить висновкам слідчого судді. З ухвали слідчого судді вбачається, що при прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, відповідно до вимог ст. 178 КПК, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, були враховані дані щодо особи підозрюваного, у тому числі ряд обставин, зазначених в апеляційній скарзі захисника.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не встановлено.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки він з великою вірогідністю може виявитися нездатним гарантувати запобігання встановленим ризикам.

Апеляційна скарга захисника не містить доводів про те, що визначений слідчим суддею альтернативний запобіжний захід у виді застави є непомірним для підозрюваного.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи клопотання слідчого слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 176-178 КПК України, які регламентують застосування запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.

У разі настання обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків сторона захисту має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу у порядку ст. 201 КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 серпня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4