Провадження №1-кп/523/467/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеса ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000291 від 19.11.2020р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не маючого постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 2.09.2022 року засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ст.ст.289 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

Встановив:

15.11.2020 року приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись на перехресті вулиць Паркова Тургенєва у м. Одеса, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно навмисно з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Profi Aktiv» білого кольору вартістю 3000 гривень, належного потерпілому ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Таким чином досудовим слідством встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисне кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

У ході підготовчого судового засідання Захисник ОСОБА_6 , діюча в інтересах ОСОБА_4 , заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, за викладених підстав просила закрити кримінальне провадження, так як інкримінований підзахисному епізод декриміналізується.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив закрити кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 не погодилася з клопотанням сторони захисту про закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що злочин був вчинений у 2020 році, на той час прожитковий мінімум на працездатних осіб становив 2197 гривень, а сума збитків викраденого майна відповідно пред`явленого обвинувачення складає 3000 гривень, тому вважає, що даний злочин не підпадає під поняття декриміналізації.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, в матеріалах кримінального провадження міститься його заява про розгляд справи без його участі, щодо міри покарання залишив вирішення питання на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження за наступного.

Вирішуючи питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд враховує приписи ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом яких кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч.4 ст.5 КК України якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Статтею 58 Конституції закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 9.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення, тобто з 9.08.2024 року змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

При цьому, за приписами п.5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так, п.п.169.1.1 ст.169 Податкового кодексу України вказано, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року становить 3028 грн.

Тобто, неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 грн., а 2 неоподаткованих мінімумів відповідно 3028 гривень.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, який набрав чинності 9.08.2024 року, збільшена сума, з якої особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності.

З наведеного вбачається, що крадіжка майна вартістю до 3028 грн. включно становить адміністративне правопорушення.

Вищезазначений Закон покращує юридичне становище особи, поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності, внесені законодавцем зміни скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду за №0306/7567/12, в якій викладено, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Статтею 314 ч.3 п.2 КПК України регламентовано, що суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В пунктах 1-2 ч.2 ст.284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст. 284 КК України, якщо обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Відповідно до абз. 5 ч.7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

За змістом вимог ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо підчас здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляді, запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи викладені обставини, приймаючи до уваги, що відповідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 викрадене майно на загальну суму 3000 гривень та його дії кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України, що станом на день розгляду провадження судом встановлена адміністративна відповідальність, оскільки Законом №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 9.08.2024 року, підвищилась межа вартості викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, суд дійшов до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові докази, а саме велосипед марки «Profi Aktiv» білого кольору, який переданий потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що в рамках даного кримінального провадження за №0000291 від 19.11.2020 року відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, у зв`язку з чим скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, ст.ст.285-288, 314, 369-372, 394-395, 479-2 КПК України, суд, -

Постановив:

Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження за №0000291 від 19.11.2020 року відносно З ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Кримінальне провадження за №0000291 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2020 року відносно З ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України закрити у зв`язку з декриміналізацією злочину за підстав викладених в мотивувальній частині ухвали відповідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Речовий доказ велосипед марки «Profi Aktiv» білого кольору, який переданий потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку вважати повернутим за належністю.

Міри запобіжного заходу в рамках даного кримінального відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувалися, тому після набрання ухвалою чинності скасуванню не підлягають.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1