Справа № 289/2118/24
Номер провадження 1-в/289/85/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання напавленого начальником Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 12.05.2023 року за ч. 5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання Житомирського районного сектору № 6 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 з посиланням на те, що за період перебування на обліку останній не виконував обов`язки, покладені на нього вироком суду, оскільки в період іспитового строку систематично притягувався до адміністративної відповідальності.

Представник органу пробації будучи належно повідомленими про дату час та місце розгляду подання до суду не прибув, подав заяву про розгляд справи без їх участі, подання підтримують.

Засуджений ОСОБА_4 до суду з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення подання заперечив та зазначив, що в подальшому не порушуватиме обов`язків покладених на нього вироком суду та зобов`язується не вчиняти адміністративні правопорушення.

Прокурор просив розглянути справу на підставі наявних матеріалів у вказаній справі.

Дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд дійшов до наступного висновку.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом встановлено, що вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 12.05.2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Як вбачається з матеріалів особової справи № 04/2024 ОСОБА_4 08.02.2024 року під особистий підпис був ознайомлений з правилами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом, а також роз`яснені наслідки ухилення від відбування покарання.

Постановою про встановлення днів явки для реєстрації від 08.02.2024 року ОСОБА_4 зобов`язано з`являтись до органу пробації 2-й та 4-й понеділок кожного місяця.

З повідомлень ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 18.04.2024 року та від 06.05.2024 року, вбачається, що ОСОБА_4 протягом травня 2023 - березня 2024 року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, а саме: ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч.1 ст. 121-3 КУпАП від 07.07.2023; за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 21.08.2023; за ст. 125 від 23.11.2023; а також за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 23.03.2024 року. Однак в матеріалах особової справи №04/2024 відсутні належним чином засвідчені копії постанов уповноважних органів про притягнення останнього до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч.1 ст. 121-3 КУпАП від 07.07.2023; за ст. 125 від 23.11.2023; а також за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 23.03.2024 року.

13.05.2024 в своїх письмових поясненнях ОСОБА_4 зазначає, що він дійсно притягувався до адміністративної відповідальності, вину визнав та шкодує про вчинене.

27.05.2024 року ОСОБА_4 письмово попереджено працівником органу пробації про те, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, що буде свідчити про його небажання стати на шлях виправлення до суду може бути направлено матеріали про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З повідомлень ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 06.08.2024 року та від 12.10.2024 року, вбачається, що ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, а саме:за ч. 4 ст. 126 КУпАП; ч. 1 ст. 127 КУпАП; ч. 5 ст. 126 КупАП та ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак в матеріалах особової справи №04/2024 відсутні належним чином засвідчені копії постанов уповноважних органів про притягнення останнього до адмінвідповідальності за вказані адміністративні правопорушення.

Із листків реєстрації вбачається, що під час іспитового строку ОСОБА_4 постійно, у визначені дні, з`являється до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Відповідно до характеристик Верлоцького старостинського округу, які міститься в матеріалах як особової справи №04/2024, так і в справі за вказаним поданням, ОСОБА_4 приймає активну участь в громадському житті села, скарг від жителів села та Верлоцького старостинського округу відносно осотаннього не надходили.

Протягом іспитового строку ОСОБА_4 вчиняв адміністративні правопорушення, про що щиро розкаявся та зобов`язався в подальшому невчиняти адміністративних правопорушень. Однак суд звертає увагу на те, що в матеріалах особової справи відсутні належним чином засвідчені уповноважними органами копії прийнятих рішень за вказаними адміністративними правопорушеннями, окрім ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, а ні ВП №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області, а ні Коростишівський ВДВС у Житомирському районі Житомирської області, на неодноразові запити органу пробації так і не надали належним чином завірені копії постанов на підтвердження вчинення та/або притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за зазначені вище правопорушення.

В ч. 2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б свідчили про умисне невиконання покладених обов`язків під час дії воєнного стану, негативно характеризували засудженого, небажання стати на шлях виправлення. Згідно наявних в особовій справі повідомлень ОСОБА_4 характеризується добре.

Даних, які б спростували або доводили вчинення ним у вказаний період кримінальних правпорушень, матеріали подання не містять.

Після винесення постанови про визначення днів явки на реєстрацію засудженого від 08.02.2024 року, ОСОБА_4 з`являвся на реєстрацію регулярно.

Отже, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки засуджений постійно з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації в період дії воєнного стану, та матеріали подання не містять належних та допустимих доказів вчинення засудженим вказаних адміністративних правопорушень, окрім ч. 1 ст. 173-2 КупАП, інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи № 04/2024 відносно ОСОБА_4 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання зобов`язань, передбачених ч. 3 ст. 164 КВК України, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання та дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 75,78 КК України, ст. 166 КВК України ст. 537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 7-ми діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_5