Справа № 629/6833/24
Провадження № 1-кс/629/1657/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2024 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №110001204 від 01.11.2024 за ч. 2 ст. 121 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Панютине, м. Лозова Харківської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні дітей, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначено наступне.

31.10.2024, приблизно о 20:00, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 прийшов за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де за вказаною адресою перебував його батько ОСОБА_7 з яким останній спільно проживав.

Того ж дня, близько 20:30 ОСОБА_5 перебував в приміщенні кухні, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у нього виник конфлікт з ОСОБА_7 , в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючі їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , взяв правою рукою табурет, який стояв поряд в приміщенні кухні та, розуміючи, що голова є життєво-важливим органом, наніс ним приблизно 10 ударі по голові потерпілого, чим спричинив забито-рвані рани голови. Після чого ОСОБА_5 пішов спати до своєї кімнати за вказаною вище адресою, а ОСОБА_7 залишався в приміщенні кухні.

У подальшому, приблизно о 21-00, ОСОБА_7 направився до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому мешкала його невістка ОСОБА_8 , щоб попрохати надати йому невідкладну допомогу, але від отриманих забито-рваних ран голови у ОСОБА_7 утворилась гостра крововтрата, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, від якої ОСОБА_7 помер в приміщенні зали за вказаною адресою.

За даним фактом внесено відомості до ЄРДР за №110001204 від 01.11.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

01.11.2024 року підозрюваного ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.11.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, враховуючи встановленим існування ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний не заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 , не зважаючи на позицію підозрюваного, вважала за можливе застосувати до нього цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників справи, дослідивши докази, надані в обґрунтування клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Окрім цього, для запобігання вищевказаним ризикам необхідно враховувати суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, враховуючи те, що:

- ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів до існування не має, а тому, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від слідства і суду;

- підозрюваному відомі анкетні дані та місце мешкання свідків, оскільки він має право ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження та може робити копію відповідних документів, крім того йому вручені матеріали, які долучаються до клопотання, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілого і свідків, застосовуючи як фізичне так і психологічне насильство, примушуючи останніх надати необхідні йому свідчення;

- ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом не з`явлення за викликом до слідчого, прокурора та суду, та необґрунтовано затягувати строк досудового слідства;

- підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність і вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі пов`язане зі спричиненням тілесних ушкоджень, так як він раніше судимий, але належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та вчинив тяжкий злочин, поєднаний з застосуванням насилля, що призвело до смерті особи, а згідно ст. 3 Конституції України життя людини визнається в Україні найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи викладене, а також, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. При цьому враховується, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає доцільним не визначати розмір застави, оскільки підозрюваним вчинено злочин, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. 177,182,183,194,369-372,395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів включно, а саме до 30.12.2024, без визначення розміру застави.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному та його захиснику.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання, слідчому та прокурору для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9