Справа № 539/4611/24
Провадження № 1-кс/539/883/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2024 року м. Лубни
В С Т А Н О В И В :
Ст.слідчий СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним клопотанням в якому просить накласти арешт на:
1. Автомобіль "Renault Clio"д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.
2. Автомобіль "Renault Clio"д.н.з. НОМЕР_1 залишити на зберігання на території майданчика тримання транспортних засобів по вул. Київська, 2 у м. Лубни Полтавської області.
3. Накласти арешт на велосипед радянського виробництва типу «України» шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.
4. Велосипед радянського виробництва типу «України» залишити на зберігання на території майданчика тримання транспортних засобів по АДРЕСА_1 .
В ході досудового слідства встановлено, що 16.10.2024 приблизно о 21.30 год., водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи у стані наркотичного сп`яніння, при цьому керуючи автомобілем "Renault Clio"д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Олександрівська в напрямку вул. Фабрична у м. Лубни, допустив зіткнення із велосипедистом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на проїзній частині, в попутному напрямку. В результаті пригоди ОСОБА_7 доставлено до КП "Лубенська лікарня інтенсивного лікування" Лубенської міської ради Полтавської області із тілесними ушкодженнями.
17.10.2024 під час огляду місця події було вилучено автомобіль "Renault Clio"д.н.з. НОМЕР_1 та велосипед радянського виробництва типу «України», на яких маються пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль "Renault Clio"д.н.з. НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_8 , мешканцем АДРЕСА_2 .
Велосипед радянського виробництва типу «України» належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_3 .
В даному випадку є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення злочину та необхідне для призначення подальших судових технічних, транспортно-трасологічних та автотехнічних експертиз.
Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також для збереження речових доказів, для збереження слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, є потреба накладення арешту на вищезазначене майно.
Не застосування арешту на вказане майно може привести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.
На даному етапі досудового розслідування доведено факт того, що накладення арешту на вказане майно є доцільним і необхідним заходом та пропорційним втручанню у права особи, оскільки наявна реальна можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
В судовому засіданні слідчий вимоги клопотання підтримала, наполягала на його задоволенні.
Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить таких висновків.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 16.10.2024 приблизно о 21.30 год., водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи у стані наркотичного сп`яніння, при цьому керуючи автомобілем "Renault Clio"д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Олександрівська в напрямку вул. Фабрична у м. Лубни, допустив зіткнення із велосипедистом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на проїзній частині, в попутному напрямку. В результаті пригоди ОСОБА_7 доставлено до КП "Лубенська лікарня інтенсивного лікування" Лубенської міської ради Полтавської області із тілесними ушкодженнями.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль "Renault Clio"д.н.з. НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_8 , мешканцем АДРЕСА_2 .
Велосипед радянського виробництва типу «України» належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_3 .
Метою застосування арешту у цьому кримінального провадження є необхідність проведення ряду процесуальних дій для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище згадуваного кримінального правопорушення, зокрема проведення експертиз.
Тому суд приходить до висновку, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, суд не вбачає.
Крім того, відповідно до положень ст. 174 КПК України, вказаний вид заходу забезпечення може бути скасований на будь-якій стадії кримінального провадження за умови відсутності у його потребі.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання ст.слідчого Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна - задовольнити.
1.Автомобіль "Renault Clio"д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, який залишити на зберігання на території майданчика тримання транспортних засобів по АДРЕСА_1 .
2. Велосипед радянського виробництва типу «України» шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, який залишити на зберігання на території майданчика тримання транспортних засобів по АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1