Справа № 171/271/24
Провадження № 1-кп/177/115/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000550 від 17.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 426-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду. В рамках даного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який востаннє продовжено ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 строком на 60 днів, тобто до 25.07.2024.

Судом здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, відповідно до визначеного обсягу та порядку дослідження доказів, але завершити розгляд справи до закінчення строку дії запобіжного заходу не надається можливим з об`єктивних причин (захисником подано клопотання про оголошення перерви з об`єктивних причин).

22.07.2024 прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, який обґрунтовував продовженням існування та не зменшення ризиків визначених 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Потерпілий у ході судового засідання наполягав на продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_6 , заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на більш м`який, або визначити мінімальну заставу як альтернативний запобіжний захід. В обґрунтування свого клопотання сторона захисту зазначала, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, бажає продовжувати несення військової служби, а переведення на службу до іншої частини унеможливить спілкування з потерпілим та свідками. Сторона захисту вважала ризики викладені прокурором необґрунтованими.

Розглянувши клопотання щодо запобіжного заходу, заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2024 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст. 426-1 КК України призначено до судового розгляду.

В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2023 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави. Вказаний запобіжний захід продовжувався ухвалами Криворізького районного суду Дніпропетровської області, востаннє ухвалою суду від 27.05.2024.

Судовий розгляд кримінального провадження триває згідно визначеного судом обсягу та порядку дослідження доказів, але завершити розгляд справи до закінчення строку дії запобіжного заходу, об`єктивно не надається можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, у тому числі: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права обвинувачених, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Розглядаючи клопотання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого військового кримінального правопорушення, пов`язаного з застосуванням насильства щодо підлеглого, з застосуванням зброї, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років.

В рамках даного кримінального провадження, згідно визначеного порядку дослідження доказів, вже допитано потерпілого та свідків сторони обвинувачення, а отже ризик можливого впливу на вказаних осіб зменшився.

Однак, зберігається та не зменшився ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, з метою переховування та уникнення відповідальності. Так, обвинувачений, з урахуванням його особи, будучи військовослужбовцем, перебуваючи в складі бойових частин, які при виконанні бойових завдань змінюють своє місцезнаходження, маючи доступ до зброї, усвідомлюючи тяжкість висунутого відносно нього обвинувачення, з метою уникнення відповідальності, може вдатися до переховування, чим може допустити інші військові правопорушення, або іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Ризик можливого переховування від суду, на переконання суду, є реальним та таким, що не зменшився, тим більше враховуючу існуючу в країні обстановку, наявність тимчасово непідконтрольних територій та триваючу збройну агресію росії проти України.

На даній стадії судового провадження, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, оцінці судом підлягають характер, тяжкість та наслідки інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, вони підвищуються враховуючи існуючи ситуацію в країні, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а тому суд вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Більш м`які запобіжні заходи, на переконання суду, не здатні в повній мірі запобігти вищевказаним ризикам. Тому суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Доводи сторони захисту про наявність у обвинуваченого родини, міцних соціальних зв`язків, враховуючи обставини інкримінованого правопорушення та його тяжкість, дані щодо особи обвинуваченого, не спростовують та не зменшують існуючих ризиків визначених ч.1 ст. 177 КПК України. Переведення обвинуваченого для несення військової служби на іншій посаді, в даній ситуації, не є достатнім стимулюючим фактором для запобігання вищевказаним ризикам.

У зв`язку з чим, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, задоволенню не підлягає.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Приймаючи до уваги зазначене, враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що пов`язане з застосуванням військовослужбовцем насильства щодо підлеглого, вчиненого із застосуванням зброї, суд приходить до висновку про неможливість запобігти ризикам визначеним ч.1 ст. 177 КПК України, у разі звільнення обвинуваченого під заставу, а тому суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту ОСОБА_5 , щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, визначення застави як альтернативного запобіжного заходу залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, тобто до 19 вересня 2024 року, включно.

Копію ухвали негайно направити до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1