УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/11575/24

Провадження №1-кс/712/4860/24

04.10.2024 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

третьої особи щодо майна якої вирішується клопотання про арешт ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003092 від 26.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003092 від 26.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003092 від 26.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, під час досудового розслідування якого у ході проведеного 27.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.09.2024 обшуку автомобіля «SSANG YONG ACTYON» д.н.з. « НОМЕР_1 », власником якого є ОСОБА_5 , та яким користується ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung» модель S21, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл», номер мобільного телефону НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету PSP 1247184.

Власником вказаного мобільного телефону є ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 28.09.2024 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що на теперішній час існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене та вилучене майно зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, прокурор звернувся з даним клопотанням до суду.

У судовому засіданні прокурор пояснила, що до вирішення клопотання по суті слідчим за участі спеціаліста було проведено огляд мобільного телефону, а тому відпала потреба у накладенні арешту на даний речовий доказ.

Третя особа щодо майна якої вирішується клопотання про арешт ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував.

Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали в режимі таємниці слідства, слідчий суддя зазначає про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною другою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вимогами ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення даного клопотання, слідчий суддя зауважує, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які згідно з частиною першою вказаної статті застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0003092 від 26.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, під час досудового розслідування якого у ході проведеного 27.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.09.2024 обшуку автомобіля «SSANG YONG ACTYON» д.н.з. « НОМЕР_1 », власником якого є ОСОБА_5 , та яким користується ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung» модель S21, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл», номер мобільного телефону НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету PSP 1247184.

Власником вказаного мобільного телефону є ОСОБА_4 .

Звертаючись з даним клопотанням до суду, прокурор стверджувала, що необхідність накладення арешту на вказаний мобільний телефон обґрунтовується необхідністю його огляду, а саме історії додатку «Life 360», за допомогою якого у реальному часі відслідковується геолокація власника та осіб, що додані до облікового запису в якості друзів з метою відстеження місця перебування мобільного телефону на час скоєння злочину.

У судовому засіданні прокурор пояснила, що до вирішення клопотання по суті слідчим за участі спеціаліста було проведено огляд мобільного телефону, а тому відпала потреба у накладенні арешту на даний речовий доказ.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. 132, 167, 170-173, 309, 370, 372, 375 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити повністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6