Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/543/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2024 року

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2024 року повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_5 зверталася з заявою про вчинення кримінального правопорушення до прокуратури Кіровоградської області ще 22.08.2024 року. Разом з тим, зазначаючи в скарзі про поновлення строку на оскарження бездіяльності прокурора, заявниця вказала причиною пропуску строку передбаченого законом на звернення до слідчого судді зі скаргою на оскарження бездіяльності прокурора те, що відповідь від прокурора на її заяву про вчинене кримінальне правопорушення від 22.08.2024 вона не отримала, що на думку слідчого судді не є поважною причиною пропуску строку, оскільки беручи до уваги положення ст. 214 КПК України заявниця мала реалізувати своє право на оскарження бездіяльності прокурора відразу після спливу 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та винести нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Так, суд першої інстанції, не з`ясувавши всіх обставин справи, виніс передчасне рішення, не здійснивши належного судового контролю. При цьому, слідчий суддя безпідставно повернув її скаргу, не викликавши навіть у судове засідання. Просить також поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, оскільки вона не була присутня при розгляді її скарги у суді першої інстанції, а оскаржувану ухвалу отримала 22 жовтня 2024 року.

До початку апеляційного розгляду прокурор подав клопотання про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_5 за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню з таких підстав.

Абзацом 2 частини 3 статті 395 КПК України передбачено, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Таким чином, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді обчислюється з дня оголошення оскаржуваної ухвали.

Однак, у випадку необізнаності зацікавлених осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України, згідно з яким пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Так, ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2024 року була постановлена без виклику ОСОБА_5 , у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження починається для особи з моменту отримання копії ухвали.

Копію зазначеної ухвали суду ОСОБА_5 отримала 12 жовтня 2024 року, згідно розписки, а 23 жовтня 2024 року подала апеляційну скаргу, тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин, і його слід поновити.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаним вимогам Закону ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2024 рокуне відповідає в повному обсязі.

Зі змісту ч. 1 ст. 304 КПК слідує, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК, в тому числі на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч. 2 ст. 304 КПК скарга повертається, зокрема, у випадку, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до матеріалів скарги, 22 серпня 2024 року ОСОБА_5 звернулась до прокуратури Кіровоградської області із заявою про внесення до ЄРДР відомосте про вчинення кримінального правопорушення суддею Олександрійського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 за ст.364, 365, 396 КК України.

11 жовтня 2024 року ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 22.08.2024 про вчинення кримінального правопорушення 27.05.2024 та з клопотанням про поновлення строку на оскарження бездіяльності.

Ухвалою слідчого судді від 11 жовтня 2024 року дану скаргу повернуто заявнику через пропуск десятиденного строку на оскарження бездіяльності, що передбачено ч.1 ст. 304 КПК України.

Суд першої інстанції зазначив, що заявниця мала реалізувати своє право на оскарження бездіяльності прокурора відразу після спливу 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 372 КПК України, мотивувальна частина судового рішення у формі ухвали повинна містити мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, а резолютивна частина - висновки суду.

Проте, на підставі аналізу оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що слідчим суддею фактично не було розглянуто клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на оскарження бездіяльності прокурора, натомість, скаргу було повернуто з підстав пропуску строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України для оскарження бездіяльності.

При цьому колегія суддів зазначає, що ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді як зі скаргою про бездіяльність прокурора так і з клопотанням про поновлення строку такої бездіяльності прокурора.

В той же час, в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали слідчий суддя посилається на відсутність підстав для поновлення строку на оскарження бездіяльності прокурора, оскільки ОСОБА_5 не було наведено жодних причин пропуску строку після 22.08.2024, проте резолютивна частина ухвали не містить жодного рішення стосовно поданого заявницею клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності прокурора.

Отже, за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 слідчим суддею постановлено рішення лише в частині, що стосується скарги, а в частині, що стосується клопотання про поновлення питання не вирішено.

За таких обставин, колегія суддів констатує, що слідчий суддя безпідставно, всупереч вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, не розглянув клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого та, як наслідок, не ухвалив відповідне рішення за результатами розгляду такого клопотання, натомість, повернув скаргу на підставі пропуску передбаченого законом строку для її подання, чим допустив неповноту судового розгляду, що, як наслідок, перешкодило йому прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі і прийняття законного та обґрунтованого судового рішення. При цьому, конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, положення ч. 1 ст. 410 КПК України наголошують на тому, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При цьому, апеляційний суд позбавлений можливості задовольнити заяву заявниці ОСОБА_5 у повному обсязі, а також провести перевірку викладених у ній обставин, оскільки прийняття такого рішення, за наявності до того підстав та відповідно до положень ст.ст. 304, 307 КПК України, відноситься виключно до повноважень слідчого судді місцевого суду, натомість, постановлення такого рішення судом апеляційної інстанції позбавить заявника передбаченого ч. 2 ст. 309 КПК України права на апеляційне оскарження відповідної ухвали слідчого судді.

Як свідчить позиція Європейський суд з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року та п. 122 у справі "Кудла проти Польщі" від 26 жовтня 2000 року однією з гарантій, що містяться в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, є, зокрема, право на забезпечення ефективного доступу до судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх "прав та обов`язків".

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 , скасування ухвали слідчого судді та призначення розгляду скарги зі стадії відкриття провадження на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2024 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора скасувати.

Ухвалити нову, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії відкриття провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: