№ провадження 1-кп/208/29/24
УХВАЛА

04 липня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0001528, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, освіта середня, не працюючий, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-05.11.2021 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 187 ч.1, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

-28.04.2022 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 186 ч.2, 70 ч.4, 75, 104, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

який обвинувачується за ч.4 ст. 185 КК України, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться зазначена справа. Обвинуваченому обрано запобіжний захід.

По справі розпочато судовий розгляд, допитано потерпілого, оголошено всі письмові матеріали справи, триває стадія допиту свідків обвинувачення та захисту.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, яке аргументовано наступним.

ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину під час відбуття з випробуванням покарання у виді позбавлення волі. Знаходячись на свободі ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від суду з огляду на міру покарання яка йому загрожує у разі визнання винним. На думку прокурора також існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків по справі з метою зміни ними своїх показань. Менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Адвокат заперечував проти задоволення клопотання прокурора. ОСОБА_7 має розумову відсталість, хворіє на епілептичну хворобу та потребує лікування в стаціонарі. За висновком психіатричної експертизи обвинувачений є осудним, але за час перебування останнього в СІЗО стан його здоров`я значно погіршився. Просила застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, що надасть можливість обвинуваченому лікуватись. У разі продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою просила зменшити суму застави.

Обвинувачений підтримав думку захисника та просив відпустити його додому.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 на теперішній час обґрунтовано, а саме в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є раніше двічі поспіль судимим за умисні, тяжкі корисливі злочини. Обвинувачується у вчиненні двох поспіль умисних, тяжких злочинів в період відбуття покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку. Даних про працевлаштування обвинуваченого та джерело його існування, суду не надано.

За таких обставин, суд вважає за існуючий ризик переховування обвинуваченого від суду з огляду на тяжкість інкримінованих злочинів та міри покарання, яка йому загрожує у разі визнання винним, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків.

При встановленні наявності цього ризику, враховується встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, згідно якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення іншими показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, і за таких обставин, ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом таких показань та дослідження їх судом.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

Суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим не може прийняти до уваги доводи сторони захисту як належним чином обґрунтовані.

Альтернативний запобіжний захід у виді застави судом визначений і ніяких підстав для зменшення його розміру суду не надано.

Що стосується психічного стану здоров`я ОСОБА_7 , то відповідно до наданих адвокатом медичних документів, обвинувачений знаходиться під наглядом медичної частини СІЗО та отримує відповідні ліки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-184 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 31.08.2024 року.

В задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни відносно обвинуваченого запобіжного заходу на домашній арешт, відмовити.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення суми застави, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1