Справа № 953/9570/24
Провадження № 1-кп/953/1128/24
В И Р О К

Іменем України

01 листопада 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001029 від 28.06.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, має середню освіту, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.259 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.06.2024 о 21:00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, достовірно знаючи про неправдивий характер поширюваної ним інформації, розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху та паніки у громадян та порушить їх нормальний ритм життя та громадський спокій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, за допомогою свого мобільного телефону RedniNote 10, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_3 , здійснив дзвінок на телефон НОМЕР_4 , котрий належить викладачу Харківського обласного медичного фахового коледжу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій повідомив про замінування приміщень Комунального закладу охорони здоров`я «Харківський обласний медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради.

В ході виїзду слідчо-оперативної групи, за адресами: АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_5 , були обстежені приміщення Комунального закладу охорони здоров`я «Харківський обласний медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради, однак вибухових пристроїв та вибухонебезпечних речовин за вказаними адресами виявлено не було.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху на території закладу освіти, яке загрожувало загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.259 КК України, визнав. Підтвердив, що наведені в обвинуваченні всі обставини вчинення злочину встановлено, а також наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Вважає можливим обмежитись його допитом та застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України, оскільки висунуте обвинувачення йому цілком зрозуміле, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.

Прокурор підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України. Просив суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого.

Суд, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим за ч.2 ст.259 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 . При цьому, суд виходить з того, що злочин, вчинений обвинуваченим, не є складним, є одноепізодним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.

Отже, суд вважає обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху на території закладу освіти, яке загрожувало загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками.

При з`ясуванні даних про особу обвинуваченого, судом встановлено, що він не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, не працює, у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, не є особою з інвалідністю, не одружений, на утриманні дітей не має, має середню освіту.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд зважає на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким, визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, відсутність обставин, що обтяжують покарання, до та після вчинення кримінального правопорушення добровільно з`являвся на виклики, дав правдиві показання в судовому засіданні. Судом також встановлено відсутність потерпілих від кримінального правопорушення.

Отже, суд вважає за необхідне ОСОБА_4 призначити покарання в межах установленої санкції ч.2 ст.259 КК України, у виді позбавлення волі та приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ч.1 ст.75 КК України з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, але в умовах контролю за його поведінкою під час іспитового строку.

Визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (не свавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова 10.07.2024 у справі № 953/6153/24 (н/п 1-кс/953/5042/24), відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Доказів на підтвердження існування процесуальних витрат суду не надано.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні відсутній

Строк застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем проживання із забороною покидати місце проживання в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин сплив 17 вересня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.259 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 01.11.2024.

Згідно з ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова 10.07.2024 у справі № 953/6153/24 (н/п 1-кс/953/5042/24) на мобільний телефон Redmi Note 10, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора Водафон з номером НОМЕР_3 .

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, а саме:

мобільний телефон Redmi Note 10, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора Водафон з номером НОМЕР_3 - повернути власнику, ОСОБА_4 ;

диск із аудіо записами дзвінків на лінію «102» зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1