Провадження № 1-в/522/442/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі клопотання ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) про повернення застави,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась заставодавець ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) із клопотання про повернення застави внесену на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 25.01.2024 року.

Дослідивши подане клопотання про повернення застави разом із долученими до нього доказами, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала кримінальна справа за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000509 від 01.03.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.01.2024 (справа №522/13668/19, провадження №1-кп/522/925/24) клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Продовжено відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів. Залишео без змін визначений розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 124 050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень.

Заставодавцем ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) було внесено заставу, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 05.03.2024 на суму 124050,00 грн., з відповідним призначенням платежу.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі, строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком у виді 2 (двох) років позбавлення волі, більш суворим у виді 7 (семи) років позбавлення волі без конфіскації майна, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2022 року, призначено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Зарахувано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання термін його перебування під вартою з 16.08.2022 року по 05.03.2024 року (із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст.72 КК України).

На підставі ст. 72 КК України зараховано в строк остаточного покарання ОСОБА_5 , покарання повністю відбуте ним за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2022 року.

Запобіжний захід, до набрання вироку законної сили, залишено у вигляді застави.

Оскільки за змістом п. 25 ст.3 КПК України заставодавець відноситься до учасників кримінального провадження, на нього поширюються гарантії, визначені кримінальним процесуальним законом, в тому числі й гарантія належної правової процедури.

Частиною 4 ст. 202 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ст.182 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Положеннями п. 7 та 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012, встановлено, кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА засвідчену судом копію ухвали суду в якій міститься рішення про повернення застави.

Відповідні положення засвідчують, що для реалізації процедури з повернення застави необхідним є прийняття судом рішення про повернення застави відповідно до правил, визначених КПК України.

Положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави. Згідно з положеннями ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

17.06.2024 року Приморським районним судом було постановлено вирок, яким ОСОБА_5 було визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно зі змістом вироку питання повернення сплаченої заставодавцем застави не вирішувалось.

Відтак, враховуючи, що дія застави як запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 припинилась після набрання вироком законної сили, питання про повернення застави заставодавцеві ОСОБА_3 не було вирішене, застава не була звернена в дохід держави, при цьому повернення заставодавцеві сплаченої нею за ОСОБА_5 застави неможливе без прийняття судом відповідного рішення для забезпечення реалізації такого завдання кримінального провадження як охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження шляхом застосування належної правової процедури, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення застави відповідно до ч.11 ст.182 КПК України.

За таких обставин, клопотання про повернення застави, сплаченої у кримінальній справі підлягає поверненню заставодавцю, у зв`язку із припиненням застави.

Керуючись ст.ст. 182, 537-539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) про повернення застави задовольнити.

Повернути заставодавцю ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачену нею як заставу суму грошових коштів у розмірі 124050,00 гривень, яка була внесена за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до квитанції №0.0..1 від 05.03.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1