Справа № 588/950/24
Провадження № 1-кп/950/212/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині кримінальне провадження № 0000080 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лебедин, громадянин України, не одружений; не працює; зареєстрований: АДРЕСА_1 ; раніше судимий вироком Лебединського районного суду Сумської області від 17.02.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; вироком Лебединського районного суду Сумської області від 10.04.2023 за ч. 1 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням попереднього вироку до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 11.12.2023)

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Лебедин, громадянин України, не одружений; не працює; зареєстрований: АДРЕСА_2 ; навчається на 3 курсі Лебединського вищого професійного училища лісового господарства)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Лебединського районного суду Сумської області перебуває вищевказане кримінальне провадження. У судовому засіданні 07.11.2024 прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, оскільки: 1. ОСОБА_3 повторно вчинив в тому числі корисливий злочин одразу після відбуття покарання за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, що вказує на ризик можливого вчинення ним іншого кримінального правопорушення; 2. з огляду на тяжкість покарання обвинувачений може переховуватись від суду; 3. проживаючи в одному населеному пункті зі свідками та іншим співучасником хуліганства, ОСОБА_3 може незаконно впливати на них.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, вважала його необґрунтованим, а ризики не доведеними. Зазначила, що на даний час ризики зменшились, оскільки було допитано потерпілих та частково досліджено письмові докази, зокрема в матеріалах справи відсутні підтвердження вилучення у ОСОБА_3 телефонів та будь-якого іншого майна потерпілих.

Адвокат ОСОБА_8 , проти задоволення клопотання прокурора також заперечував, вважав ризики недоведеними, оскільки сам прокурор указував на істотне їх зменшення.

У письмовому клопотанні, поданому 07.11.2024 засобами електронного зв`язку, просив також змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що на даний час перестали існувати ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу. Зокрема ризик переховування спростовується міцністю соціальних зав`язків ОСОБА_3 , який має постійне місце проживання, проживає з дідусем та бабусею, які часто хворіють. Будучи зупинений працівниками поліції ОСОБА_3 залишився на місці та чекав приїзду СОГ. Ризик впливу на потерпілих та свідків спростовується тим, що останні допитані в ході досудового розслідування. Хоча ОСОБА_3 раніше судимий, відсутні підстави стверджувати про те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 підтримав думку своїх захисників, не має наміру впливати на свідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисників ОСОБА_3 .

Адвокат ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора, вважали за необхідне застосувати до ОСОБА_3 саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є спільна позиція її довірителів та їх батьків.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оцінивши наведені прокурором доводи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 20.09.2024 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_3 , було продовжено до 15.11.2024 включно.

Станом на момент вирішення даного клопотання судовий розгляд кримінального провадження не завершено, оскільки на даний час не досліджено усіх письмових доказів та не допитано свідків.

Суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики наведені прокурором, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду, впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінка існуванню наведених ризиків була надана судом у попередньому рішенні щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу. На даний час обставини доцільності утримання обвинуваченого під вартою не змінились.

Так, враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні двох епізодів злочинної діяльності, в тому числі тяжкого злочину, покарання за який передбачене у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, існує ризик вчинення ним дій, спрямованих на ухилення від розгляду кримінального провадження судом.

Також суд вважає, що продовжує існувати ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки злочини, передбачені ч. 4 ст. 186 та ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_3 вчинив протягом нетривалого строку після звільнення з місць позбавлення волі та на сьогоднішній день має непогашену судимість за вчинення тяжкого злочину проти власності.

До того ж, останній вирок за яким ОСОБА_3 відбував покарання (від 10.04.2023) ухвалено за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням попереднього вироку від 17.02.2023.

Тобто протягом одного року ОСОБА_3 був двічі засуджений, першого разу за вчинення крадіжки та грабежу у жовтні 2022 року, другого разу за учинення грабежу у лютому 2021 року.

Суд вкотре звертає увагу, що за обвинуваченим ОСОБА_3 , не зважаючи на достатньо молодий вік, спостерігається стійка негативна поведінка про що також свідчить подальше вчинення ним декількох кримінальних правопорушень протягом короткого періоду часу після відбуття покарання.

Також, суд вважає наявним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вплив на свідків, так як на даний час вони не допитані. Хоча прокурор не повідомив, показами яких свідків він має намір доводити пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, однак як свідчать матеріали справи, свідками були безпосередньо знайомі обвинувачених, і вплив на останніх цілком імовірний.

За таких обставин суд вважає, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Враховуючи викладені вище висновки, суд відмовляє в задоволенні клопотань захисників ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

З огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд, враховуючи надані йому повноваження, не визначає розмір застави та не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.01.2025 включно.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лебедин, громадянин України, зареєстрований: АДРЕСА_1 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 03.01.2025 включно.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_9