Справа № 138/2443/24
Провадження №:1-кп/138/234/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні з використанням власних технічних засобів, за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000451 від 03.06.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України 2 відділення, водія, В/ НОМЕР_2 , одруженого, раніше несудимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватись окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно до п.3 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст.33 Конституції України.

При цьому, порядок і вичерпний перелік підстав за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також перетин державного кордону, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану визначено правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 (далі-Правила).

Відповідно до вимог п.12 Правил, окрім іншого, у ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Таким чином, із 05 год 30 хв 24.02.2022 право на виїзд з України, а також перетин державного кордону, громадянами України без наявних законних підстав тимчасово обмежено.

Водночас, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про воєнний стан, введений на території України через збройну агресію проти України та заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років без наявних на те підстав, у період часу з 07.12.2023 по 10.12.2023, здійснив сприяння в незаконному переправленні особи через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок, засобів, усуненням перешкод, за викладених нижче обставин.

ОСОБА_5 будучи у невстановлений спосіб знайомим з ОСОБА_6 , шляхом надання порад, підтримуючи постійний телефонний зв`язок з ОСОБА_6 за його номером телефону НОМЕР_3 , надав йому вказівку прибути 07.12.2023 зі свого місця проживання АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 будучи обізнаним про те, що у готельних комплексах м. Могилів-Подільського Вінницької області, працівниками правоохоронних органів, на постійній основі здійснюються перевірки щодо виявлення осіб, які бажають перетнути незаконно державний кордон України, 07.12.2023 самостійно підшукав квартиру подобової оренди за адресою: АДРЕСА_3 для подальшого поселення ОСОБА_6 ..

В подальшому ОСОБА_5 керуючи власним автомобілем БМВ 330Д д.н.з. НОМЕР_4 , близько 18 год 00 хв 07.12.2023 під`їхав до автовокзалу у м. Могилів-Подільський, зустрів ОСОБА_6 та завіз останніх, посилив до орендованої ним квартири за адресою: АДРЕСА_3 та надав їм поради щодо здійснення конспірації, постійного перебування у приміщенні квартири, обмежити свої виходи до м. Могилів-Подільський, не контактувати з працівниками поліції та правоохоронцями та не привертати увагу до свого проживання у вказаній квартирі.

ОСОБА_5 10.12.2023 близько 13 год 00 хв здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_6 на його номер телефону НОМЕР_3 та повідомив, що о 18 год 45 хв 10.12.2023, він їх забере своїм автомобілем та передасть невстановленим особам для подальшого переправлення останніми державного кордону України.

ОСОБА_5 на виконання попередніх домовленостей з ОСОБА_6 , о 18 год 45 хв 10.12.2023, під`їхав своїм власним автомобілем марки БМВ 330Д д.н.з. НОМЕР_4 до квартири за адресою: АДРЕСА_4 , забрав ОСОБА_6 , яких в подальшому відвіз до адреси АДРЕСА_5 , неподалік магазину «ГРОШ ЕКСПРЕС», передав ОСОБА_6 , невстановленій на даний час особі чоловічої статті, яка керувала транспортним засобом марки «Audi А6» чорного кольору, таким чином посприяв у незаконному переправленні осіб через державний кордон України.

В подальшому, згідно інформації Інтерполу та повідомлення правоохоронних органів Республіки Молдова встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15.12.2023 у невстановлений спосіб, за сприянням ОСОБА_5 , перетнув кордон у пункті пропуску Костешти-Стинка у напрямку «виїзд», як пасажир транспортного засобу Мерседес Тоурісмо, номерний знак НОМЕР_5 .

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.332 КК України - незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів.

14 серпня 2024 року між заступником керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , якому на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000451 від 03.06.2024 та ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 діючи добровільно, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в угоді та врученому йому обвинувальному акті. Зобов`язується сумлінно співпрацювати із стороною обвинувачення.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, а саме призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі, строком на 1 рік. На підставі ст.58 КК України призначити покарання замість позбавлення волі у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. В скоєному розкаюється.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.332 КК України.

Враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, особу обвинуваченого - раніше не судимий, являється діючим військовослужбовцем 13 прикордонної застави «з місцем дислокації АДРЕСА_6 » «з бойової та спеціальної підготовки» Четвертої прикордонної комендатури з місцем дислокації АДРЕСА_6 », твердо виявляє бажання у часи збройної агресії проти України й надалі виконувати обов`язки військової служби, позитивно характеризується по місцю роботи, беручи до уваги обставини вчиненого злочину та його наслідки, погоджується з обраним сторонами угоди покаранням.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між заступником керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , якому на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000451 від 03.06.2024 та ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 серпня 2024 року між ОСОБА_7 , якому на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000451 від 03.06.2024 та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладену із додержанням вимог ст.52 КПК України, у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.58 КК України, замість призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік,призначити ОСОБА_5 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік, з відрахуванням у розмірі 20 відсотків в доход держави із суми грошового забезпечення.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1