Справа № 643/9361/24
Провадження № 1-кс/643/1030/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2024 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду у м. Харкові клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000666 від 10.02.2014 за ч. 2 ст. 263, ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснові Родники, Чуйського району, Іркутської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого:

23.05.2001 Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ст. 140, ст. 44 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 45 КК України - 2 роки іспитового строку,

16.10.2001 Новомосковським районним судом Дніпропетровської власті за ч. 1 ст. 229-6 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 31.10.2003 згідно з постановою Синельниковського районного суду Дніпропетровської області від 28.10.2003 умовно достроково на строк 2 роки 6 місяців,

28.09.2005 Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 115, ст.71 КК України до 10 років 2 місяців позбавлення волі, 24.01.2006 прибув до Роменської ВК №56 Сумської області, 04.06.2010 вибув до Кіровоградської ВК № 6, 15.01.2014 звільнений за відбуттям строку покарання, фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 -

УСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 у липні 2013 року, у вечірній час, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не вдалося, знаходячись на будівництві за адресою: АДРЕСА_3 , на землі, знайшов металевий предмет, схожий на кастет, взяв його собі та з того часу періодично став носити при собі без передбаченого законом дозволу. Вказаний металевий кастет ОСОБА_4 умисно зберігав та носив при собі з липня 2013 року до 09.02.2014, без передбаченого законом дозволу.

09.02.2014, приблизно о 17:40, біля 2 під`їзду будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_4 зупинили співробітники міліції, які викликали слідчо-оперативну групу, по приїзду якої о 18.00 того ж дня слідчим СВ Московського РВ XМУ ГУ МВС Укрaїни в Харківській області ОСОБА_5 , з правої кишені куртки ОСОБА_4 , яка була надягнена на ньому, вилучено металевий предмет схожий на кастет, який згідно з висновком експертизи холодної зброї № 48 від 10.02.2014 є холодною зброєю ударно-дробильної дії. Виготовлений він саморобним способом і відноситься до кастетів довільного виконання спрощеної конструкції.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, а саме незаконне носіння холодної зброї (кастета), без передбаченого законом дозволу.

Крім того, приблизно о 10:30, 08.02.2014 ОСОБА_4 , з метою скоєння крадіжки, знаходячись на ринку «Привіз» розташованому по АДРЕСА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, побачив біля торгівельного кіоску раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , у якого з зовнішньої задньої кишені джинсів, які були надягнені на ньому, виднівся гаманець. Після цього, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, у тому числі ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно із задньої зовнішньої кишені джинсів потерпілого викрав гаманець з дисконтними картками, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, та в якому знаходилися грошові кошти в розмірі 260 гривень, які належали останньому, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 вчинена матеріальна шкода в сумі 260 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна.

Крім того, 09.02.2014 приблизно о 09600 ОСОБА_4 на зупинці, розташованій в 605 м/р-ні сів в трамвай 23 маршруту. Знаходячись в салоні вказаного трамваю, ОСОБА_4 в незнайомого йому ОСОБА_8 Тоді ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто з осіб, які перебували в вказаному трамваї, у тому ОСОБА_8 не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з правої зовнішньої кишені куртки останнього гаманець з дисконтними картками, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, та грошові кошти в розмірі 217 гривень, які належали останньому, тим самим викрав їх, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 нанесена матеріальна шкода у розмірі 217 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 К України, тобто таємне викрадення чужого майна), скоєне повторно.

Надалі, приблизно о 10:00 09.02.2014 ОСОБА_4 приїхав до торговельного майданчику «Новосалтовський», розташованому по АДРЕСА_5 . Знаходячись на території даного ринку, останній побачив біля торговельного кіоску раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , який на прилавку кіоску поклав свій гаманець. Пiсля цього, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто з осіб, які перебували на ринку, у тому числі ОСОБА_9 не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з прилавку торгівельного кіоску таємно викрав гаманець з дисконтними картками, карткою для проїзду в метрополітені та ксерокопією посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, та в якому знаходилися грошові кошти в розмірі 235 гривень, які належали останньому, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_9 спричинена матеріальна шкода у розмірі 235 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, приблизно о 17:00 09.02.2014 ОСОБА_4 , з метою скоєння крадіжки, знаходячись біля супермаркету «Сільпо» по пр. АДРЕСА_6 , помітив автомобіль «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 . Тоді він, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, водій вищевказаного автомобілю складає сумки до багажника, з даху автомобіля « ВАЗ 21093» д.и.3. НОМЕР_1 таємно викрав, належну потерпілому ОСОБА_10 барсетку, яку останній залишив там та яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, в якій знаходились: гроші у розмірі 230 гривень, та речі, які матеріальної цінності для останнього не представляють, а саме: ліхтарик, зарядний пристрій для телефону «Nokia», ключі, візитки та ксерокопію паспорту на ім`я ОСОБА_10 , тим самим таємно викрав їх, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_10 спричинена матеріальна шкода в сумі 230 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

13.02.2014 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України.

25.12.2014 слідчим винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_4 .

Посилаючись на те, що місцезнаходження ОСОБА_4 до теперішнього часу не встановлено, останній змінив місце мешкання, переховується від правоохоронних органів та суду, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, слідчий вважає що є підстави вважати, що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від слідства. У зв`язку з цим слідчий вважає, що жоден з інших, крім тримання під вартою, запобіжних заходів не дасть можливості запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, отже просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у свою відсутність, що відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України дозволяє розглянути його без фіксування за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні, з огляду на таке: згідно з підозрою, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України, а згідно з витягом з ЄРДР ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України (отже в клопотанні наявна помилка щодо кваліфікації дій підозрюваного).

За чотирма епізодами крадіжки, зазначеними у хронологічному порядку, потерпілі зазнали матеріальної шкоди у розмірі 260 грн, 217 грн, 235 грн та 230 грн відповідно.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України рівень податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З цього виходить, що для кваліфікації адміністративних та кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на 1 січня 2024 року становить 1514 грн (50% від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (3028 грн) станом на 01.01.2024).

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, внесенні зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення несуть зміни й до законодавства України про кримінальну відповідальність.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі Закон).

Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» та фактично підвищена величина дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто до 3028 грн.

За вказаних умов крадіжка, вчинена на суму меншу за 3029 грн, є не кримінальним, а адміністративним правопорушенням.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України з акон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З погляду на вищевикладене слід дійти висновку, що частина інкримінованих ОСОБА_4 протиправних дій (за ст. 185 КК України) наразі не є кримінально карними, що, у свою чергу виключає як кримінальне переслідування за вказані дії, так і застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів.

Крім того, матеріали, додані до клопотання не містять відомостей про виклик підозрюваного до слідчого, відсутності підозрюваного за місцем проживання, а посилання на встановлення його місцезнаходження в м. Одесі не підтверджено жодним доказом. Твердження слідчого, що з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного проводились слідчі (розшукові) дії не підтверджується матеріалами, поданими суду. Останні відомості щодо наявних судимостей ОСОБА_4 оновлювались 26.12.2014, тобто майже 10 років тому.

Таким чином, до матеріалів клопотання не додано документів, які б свідчили, що слідчим перед зверненням до слідчого судді з цим клопотанням виконано процесуальні та слідчі дії для збирання доказів в обґрунтування клопотання. Крім того, не виконано необхідних дій для приведення матеріалів досудового розслідування у відповідність до вимог чинного законодавства, насамперед у частині вірної кваліфікації дій підозрюваного (зміни повідомлення про підозру, закриття кримінального провадження в частині окремих епізодів злочинної діяльності тощо).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 189 ЦПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає клопотання необґрунтованим і відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 131, 188-190, 372, 376 КПК України, ст.ст. 3, 5 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000666 від 10.02.2014 за ч. 2 ст. 263, ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1