Справа № 720/2763/24
Провадження № 1-кп/720/167/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження № 0000085 від 04 серпня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою особою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше в силу ст.. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 03 серпня 2024 року близько 01 години 00 хвилин перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту з своєю дружиною ОСОБА_4 , на ґрунті ревнощів, діючи умисно на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс 14 ударів правою та лівою рукою та дерев`яною палицею по різним частинам тіла останньої, в результаті чого завдав ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 125 ч. 1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Під час судового засідання обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього, у зв`язку з тим, що він примирився із потерпілою та відшкодував завданні збитки.

Потерпіла не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки претензій до нього немає, вони примирилися, останній повністю відшкодував завдану злочином шкоду.

Суд, вислухавши думку прокурора, який підтримав заявлене обвинуваченим клопотання, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до абз. 5 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України є обов`язковим.

Пунктом 2 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за ст. 125 ч. 1 КК України, примирився із потерпілою та відшкодував завдані злочином збитки в добровільному порядку.

З досліджених характеризуючих матеріалів стосовно особи обвинуваченого вбачається, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Одночасно, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 1 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

В постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року (справа № 455/1490/17), 20 травня 2021 року (справа № 761/12266/19) відмічено, що під вчиненням злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості вперше розуміється те, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасовано новим кримінальним законом.

В постанові Верховного Суду від 27 вересня 2018 року (справа №647/1831/15-к) зазначено, що припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально-правові наслідки засудження і призначення покарання.

Тим самим, особа, судимість якої погашено або знято, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості в ході вирішення будь-яких питань, у тому числі і під час надання характеристики особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, сталої практики Верховного Суду в подібних правовідносинах, узявши до уваги те, що судимість обвинуваченого за попереднім вироком Новоселицького районного суду від 20 липня 2022 року погашено, суд дійшов висновку, що обвинувачений є особою, яка вчинила кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) уперше, а тому у даному кримінальному провадженні відсутні перешкоди у застосуванні до нього положень ст. 46 КК.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд при вирішенні тотожної справи у своїй постанові від 22 листопада 2022 року, справа № 672/1317/20, провадження № 51-4569 км 21.

Обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України не є реабілітуючою обставиною.

Обвинувачений заявив, що підстави та наслідки звільнення за ст. 46 КК України йому зрозумілі і просив суд розглянути подане ним клопотання, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає за необхідне кримінальне провадження закрити, а обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням із потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Обмежень, які перешкоджають закриттю провадження з наведених підстав, не встановлено.

На підставі ст. 46 КК України, суд керуючись ст.ст. 284, 286, 314, 371, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст. 125 ч. 1 КК України у зв`язку з його примиренням із потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження № 0000085 від 04 серпня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, закрити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1