Справа № 203/878/24
Провадження № 1-кс/0203/2647/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Краматорську, ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь Донецької області, громадянки України, яка перебувала на посаді молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

заявлене у кримінальному провадженні № 0000021, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2024 року до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Краматорську, ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , в якому слідчий просить:

-обрати підозрюваній громадянці України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь Донецької області, зареєстрованій (останнє відоме місце проживання) за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави;

-на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що у період до 24.02.2022 ОСОБА_7 призначено на посаду молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор». У період з 07.03.2022 ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу, маючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, діючи в інтересах держави агресора, надала згоду працівникам рф та добровільно вступила на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації рф, а саме незаконного органу так званого «Мариупольский следственный изолятор государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции донецкой народной республики», чим добровільно перейшла на бік ворога. Згодом ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 111 Кримінального кодексу України. Крім того, останню оголошено у розшук, який дотепер результатів не дав. Слідчий вважає пред`явлену підозру обґрунтованою, наявними ризики, визначені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Враховуючи викладене, а також доведеність перебування підозрюваної на території, окупованої рф, слідчий вважає наявними підстави для застосування ч. 6 ст. 193 КПК України та обрання запобіжного заходу до ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити. Також просив долучити до матеріалів справи копію постанови про відновлення досудового розслідування від 13.09.2024.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що докази переховування підозрюваної ОСОБА_7 відсутні; ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні не доведений.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що заявлене у справі клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Виходячи зі змісту вказаної норми, умовою для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання такого заходу забезпечення кримінального провадження без участі підозрюваного, обвинуваченого є, зокрема, наявність відомостей про те, що особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу № 170 від 25 червня 2024 року, вся територія Маріупольського району Донецької області за винятком с. Заїченко, с. Пікузи з 05 березня 2022 року є тимчасово окупованою.

Судом встановлено, що у період з 07.03.2022 ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу, маючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, діючи в інтересах держави агресора, надала згоду працівникам рф та добровільно вступила на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації рф, а саме незаконного органу так званого «Мариупольский следственный изолятор государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции донецкой народной республики», чим добровільно перейшла на бік ворога.

16 січня 2024 року відносно ОСОБА_7 було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Повідомлення про підозру відповідно до вимог частини 1 статті 278, частини 8 статті 135 КПК України вручене ОСОБА_7 шляхом публікації в засобах масової інформації.

Відповідно до статті 135 КПК України повістки про виклик підозрюваної на 20.01.2024, 21.01.2024 та 22.01.2024 до слідчого для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 16.01.2024 №11.

Повістки про виклик ОСОБА_7 аналогічного змісту опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 16.01.2024.

За вказаними викликами підозрювана не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Ужиті заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 результату не дали, у зв`язку з чим останню постановою слідчого від 24.01.2024 оголошено в розшук.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні злочину надано відповідні докази: протоколи допиту свідків, огляду відеозаписів з камер відеоспостереження, офіційної вебсторінки «Федеральної служби виконання покарань рф».

Оцінюючи питання існування обґрунтованої підозри, слідчий суддя виходить із поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». Згідно вказаного в рішенні ЄСПЛ визначення, обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Проаналізувавши зазначені докази, що долучені до клопотання слідчого, слідчий суддя вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно пов`язують підозрювану з інкримінованим їй кримінальним правопорушенням, адже фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

За практикою тлумачення обґрунтованості підозри Європейським Судом з прав людини, mutatis mutandis, в рішенні від 28.10.94 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (скарга №14310/88) на цій стадії докази не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що безсумнівно доводять винуватість у злочині до ступеня, необхідного для засудження обвинувальним вироком чи, принаймні, висунення обвинувачення в формі обвинувального акту, що складає процесуальну мету вже наступних стадій кримінального провадження.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При розгляді клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення, направленого на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна. Зазначені обставини, а також те, що підозрювана на виклики до слідчого не з`являлась, перебуває в розшуку, наявні докази її перебування на тимчасово окупованій території України, свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України та підстав для застосування ч.6 ст. 193 КПК України. У поданому клопотанні слідчий хоч і вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, втім не наводить обґрунтування цьому, тому слідчий суддя вважає такий ризик недоведеним; про ризик впливу на свідків в клопотанні не йдеться, слідчим лише процитовані положення ч. 1 ст. 177 КПК України, тому заперечення в цій частині сторони захисту судом до уваги не приймаються.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку про неможливість застосування до підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. При цьому суд враховує положення ч.4 ст.183 КПК України відповідно до яких, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Крім того, згідно п. 6 ч.1 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114- 2, 258-258- 6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя зазначає, що обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є тотожним застосуванню такого, оскільки після затримання підозрюваної питання можливості застосування щодо неї обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст. ст. 131 , 176-178 , 193 -197, 199 КПК України , слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000021, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Строк дії такої ухвали не зазначається згідно ч. 4 ст. 197 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 20.09.2024 о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1