Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/5408/17
Провадження № 1-в/644/512/24
УХВАЛА

Іменем України

16 жовтня 2024 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ вироку суду щодо засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Індустріальний районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду з поданням про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ вироку суду щодо засудженого ОСОБА_4 , для вирішення питання про звільнення його від покарання за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Представник органу пробації в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечувала, з огляду на те, що за вироком Київського районного суду м. Полтави від 31.08.2023 у відповідності до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України більш суворим покаранням за ч.2 ст. 186 КК України остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. Вказувала, що задоволення подання органу пробації фактично призведе до зміни вироку суду першої інстанції.

Вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 31.08.2023 ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України i призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України - один рік позбавлення волі; за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 - три роки позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України - чотири роки позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_4 покарання чотири роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року шести місяців не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

З 16.10.2023 засуджений перебуває на обліку в Індустріальному районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

Вказаним Законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Отже, якщо станом на 2024 рік вартість викраденого майна не перевищує 3028грн., таке діяння вважається дрібним викраденням чужого майна та підлягає кваліфікації за нормами КУпАП, що призвело до його декриміналізації.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 Кримінального кодексу України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Разом з цим, як вбачається з вироку Київського районного суду м. Полтави від 31.08.2023, у відповідності до ч.1 ст. 70 КК України покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України поглинуто більш суворим покаранням за ч.2 ст. 186 КК України.

За таких обставин подання Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ вироку суду щодо засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки це призведе до зміни вироку по суті, що перебуває поза повноваженнями суду першої інстанції. На остаточно призначене покарання декриміналізація діянь за ст.185 Кримінального кодексу України в даному випадку не впливає.

Керуючись ст. 537 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ вироку суду щодо засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1