Провадження №: 1-кс/752/8016/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління поліції у місті Києві ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 12 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління поліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме на:

- предмет зовні схожий на вогнепальну зброю у вигляді рушниці з маркуванням на затворі « НОМЕР_1 » та маркуванням на металевій частині спускової скоби « НОМЕР_1 », який за результатами обушку поміщено до прозорого поліетиленового мішку, який стягнуто застібкою «В713607» та скріплено контрольним талоном з підписами учасників;

- Мобільний термінал - мобільний телефон марки iPhone X моделі MQA82X/A, IMEI: НОМЕР_2 ; IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою: НОМЕР_4 , з прозорим чохлом, який за результатами обшуку поміщений до сейф-пакету №CRI1061617.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 12 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2024 року, організована група осіб, до складу якої входять: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на території Голосіївського району м. Києва, створили та підтримують функціонування каналу незаконного обігу вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, з метою подальшого їх збуту членам вказаної злочинної групи, а також іншим невстановленим особам.

Відомо, що ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 відповідають за пошук клієнтів для збуту вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, та відповідальні за її переміщення та зберігання, а ОСОБА_13 в свою чергу пересилає бойові запчастини до зброї ОСОБА_9 .

Разом з цим, ОСОБА_7 використовує ОСОБА_9 в якості майстра переобладнання зброї з травматичної на бойову, шляхом проведення у ній конструктивних змін (заміна ствола на нарізний), доводячи її таким чином до боєздатного стану, з метою подальшого збуту як повноцінної вогнепальної зброї, яку в подальшому ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_14 збуває вищевказану зброю ОСОБА_10 та іншим невстановленим на даний час особам.

03.10.2024 року в період часу з 08:52 години по 11:54 годину на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва (справа № 752/18689/24; провадження № 1-кс/752/7186/24) проведено обшук будинку та території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :79:006:0012, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході обшуку виявлено та вилучено наступні предмети:

1. Предмет зовні схожий на вогнепальну зброю у вигляді рушниці з маркуванням на затворі « НОМЕР_1 » та маркуванням на металевій частині спускової скоби « НОМЕР_1 », який за результатами обушку поміщено до прозорого поліетиленового мішку, який стягнуто застібкою «В713607» та скріплено контрольним талоном з підписами учасників;

2. Мобільний термінал - мобільний телефон марки iPhone X моделі MQA82X/A, IMEI: НОМЕР_2 ; IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою: НОМЕР_4 , з прозорим чохлом, який за результатами обшуку поміщений до сейф-пакету №CRI1061617.

03 жовтня 2024 року постановою слідчого вищеперераховані вилучені речі (предмети) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 зазначив, що майно, на яке він просить накласти арешт визнане речовими доказами. Метою арешту є збереження речових доказів.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Заслухавши думку слідчого, власника майна, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 03.10.2024 предмет зовні схожий на вогнепальну зброю у вигляді рушниці з маркуванням на затворі « НОМЕР_1 » та маркуванням на металевій частині спускової скоби « НОМЕР_1 », який за результатами обушку поміщено до прозорого поліетиленового мішку, який стягнуто застібкою «В713607» та скріплено контрольним талоном з підписами учасників, мобільний термінал - мобільний телефон марки iPhone X моделі MQA82X/A, IMEI: НОМЕР_2 ; IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою: НОМЕР_4 , з прозорим чохлом, який за результатами обшуку поміщений до сейф-пакету №CRI1061617, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000018 від 12.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

На думку слідчого судді, слідчим доведено відповідність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, критеріям речового доказу та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення та його специфіку, вважає є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі, у зв`язку з чим приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Таким чином, враховуючи сукупність наведених обставин, існують достатні підстави вважати, що вилучені речі та грошові кошти є доказами злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 03.10.2024 року під час проведення обшуку приміщення житлового будинку та території подвір`я, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :79:006:0012, шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження, а саме:

- предмет зовні схожий на вогнепальну зброю у вигляді рушниці з маркуванням на затворі « НОМЕР_1 » та маркуванням на металевій частині спускової скоби « НОМЕР_1 », який за результатами обушку поміщено до прозорого поліетиленового мішку, який стягнуто застібкою «В713607» та скріплено контрольним талоном з підписами учасників;

- мобільний термінал - мобільний телефон марки iPhone X моделі MQA82X/A, IMEI: НОМЕР_2 ; IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою: НОМЕР_4 , з прозорим чохлом, який за результатами обшуку поміщений до сейф-пакету №CRI1061617.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1