04 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
02.10.2024 слідчий звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 27.09.2024 по 01.10.2024 невстановлений військовослужбовець ЗСУ, діючи в групі із іншими невстановленими цивільними особами, в умовах воєнного стану, перебуваючи на території складу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є фізична особа підприємець ОСОБА_5 , вчинили замах на таємне викрадення насіння соняшника останнього, шляхом вантаження його до авто марки «Газель», однак з причини, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Сума майнової шкоди встановлюється.
01.10.2024 старшим слідчим СВ ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено автомобіль ГАЗ 3302 р.н. НОМЕР_1 наполовину заповнений насінням соняшнику та трьома совковими лопатами.
Постановою слідчого вищевказані речі та документи визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.
Посилаючись на те, що вилучені речі є речовими доказами у кримінальному провадженні та мають доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, оскільки на них могли зберегтися сліди кримінального правопорушення, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження для подальшого проведення слідчих та інших процесуальних дій, слідчий просив суд накласти арешт на зазначене майно.
Слідчий підтримав подане клопотання надавши відповідну заяву.
Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, 04.10.2024 подав заяву про розгляд клопотання слідчого про арешт майна без його участі, зазначивши, що проти задоволення клопотання слідчого не заперечує.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінально провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.
01.10.2024 слідчим проведено огляд місця події, в ході огляду якого виявлено тимчасово вилучено майно, зазначене в клопотанні.
02.10.2023 тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження відповідною постановою слідчого.
Відповідно до положень ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, за умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна: можливий розмір шкоди завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посилання на норми закону.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, тобто з метою збереження речових доказів).
Матеріали кримінального провадження, копії яких додано до клопотання, містять достатні дані для висновку, що тимчасово вилучені слідчим в ході огляду місця події речі можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, об`єктами кримінально протиправних дій, містити сліди кримінального правопорушення, наявність яких можливо визначити лише за результатами проведення відповідних експертиз. Крім того, вилучені в ході огляду речі можуть містити відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отже, зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
З урахування вищевикладеного, слідчий суддя доходить висновку, що зазначені речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а незастосування обмеження користування та розпорядження ними може призвести до їх зникнення, втрати або пошкодження, у зв`язку із чим, клопотання слідчого слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події 01.10.2024 в будівлі ангару за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: ГАЗ 3302 з реєстраційним номером НОМЕР_1 наполовину заповнений насінням соняшнику та трьома совковими лопатами, із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, власникові майна.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1