Справа № 346/3614/19
Провадження № 11-кп/4808/324/24
Категорія ст. 115 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 09 квітня 2024 року, відносно ОСОБА_8 , за п.1 ч.2 ст. 115 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає вирок суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю з наступних підстав.

В матеріалах кримінального провадження належних, допустимих та достатніх доказів вини обвинуваченого ОСОБА_8 поза всяким розумним сумнівом немає. Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, за яким його засуджено, не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що протокол проведення слідчого експерименту від 26.02.2019 року з ОСОБА_8 та додаток до нього диск з відеозаписом цієї слідчої дії є недопустимим доказом, оскільки його підзахисний протягом всього судового розгляду даної справи після досудового розслідування вказував на незаконні методи слідства, погрози працівників поліції, про це свідчать скарги, які ним було подано у різні органи влади.

30.11.2023 року заступник прокурора Івано Франківської області ОСОБА_10 вніс відомості до ЄРДР № 0000072 про погрози застосування насильства та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 з метою змусити його давати викривальні показання щодо себе у ході досудового розслідування. Органом досудового розслідування визначено п`ятий слідчий відділ з дислокацією у м. Івано Франківськ Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові.

Звертає увагу суду на те, що єдиним прямим доказом вини ОСОБА_8 суд першої інстанції вказав слід крові на штанах обвинуваченого та відповідно висновку судово медичного експерта імунолога №96 вбачається, що в плямі на штанах ОСОБА_8 знайдена кров людини, що не виключає можливості належності даної крові потерплій ОСОБА_11 та потерпілому ОСОБА_12 , на камуфляжній куртці ОСОБА_8 знайдена кров великої рогатої худоби. На камуфляжному кітелі та черевиках ОСОБА_8 слідів подібних на кров не знайдено.

Тобто, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що при таких численних ранах у потерпілих кількість втраченої крові була значною, а крапля крові була виявлена у ОСОБА_8 тільки на штанах.

Зазначає, що стороною обвинувачення та судом побудовано обвинувальну версію виключно на припущеннях, що саме 18.02.2019 року обвинувачений прийшов у гості до своїх знайомих за адресою АДРЕСА_1 , де вони втрьох розпивали спиртні напої. Від вжитого алкоголю ОСОБА_12 заснув, а обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за добровільною згодою вступили у статеві зносини. Близько 23.30 ОСОБА_12 прокинувся та виявивши зраду своєї співмешканки на ґрунті ревнощів розпочав конфлікт з обвинуваченим ОСОБА_8 , який переріс у бійку.

Однак, згідно висновку лікаря судово медичної експертизи №37, вбачається, що при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлено, що померла перед настанням смерті не мала статевого акту. Незадовго до настання смерті ОСОБА_11 перебувала в умовно смертельній дозі в фазі всмоктування алкоголю в організм.

Просить вирок Коломийського міськрайонного суду від 09.04.2024 року скасувати. Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 закрити, так як не встановленні достатні докази для доведення його вини.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , вважає вирок суду першої інстанції незаконним, необгрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги його показання про те, що він був у гостях в ОСОБА_13 до 23 год., після чого в стані алкогольного сп`яніння пішов додому спати, це підтвердили свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Також колегією суддів було безпідставно відмовлено йому у задоволенні клопотання про заміну адвоката, не надано оцінки всім скаргам, які ним подано під час досудового розслідування з приводу того, що на нього чинився тиск з боку працівників поліції.

Стверджує, що свою вину у скоєному злочині визнав під тиском правоохоронних органів, насправді він нікого не вбивав, вину не визнає.

Просить скасувати вирок Коломийського міськрайонного суду від 09.04.2024 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Вироком суду від 09 квітня 2024 року, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді 14 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 вказано обчислювати з 26.02.2019 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 задоволено частково.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди - 11600 гривень, та в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди - 100 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 52 696 гривень 14 копійок.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений п.1 ч.2 ст.115 КК України, а саме вчинив умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб, тобто обвинувачений ОСОБА_8 вчинив умисне вбивство ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , за наступних обставин.

18.02.2019 року близько 23:00 год. обвинувачений ОСОБА_8 прийшов у гості до будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання його знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , де вони втрьох почали розпивати алкогольні напої. Від вжитого алкоголю ОСОБА_12 заснув, а обвинувачений ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_11 за добровільною згодою вступили у статеві зносини. Близько 23.30 год. ОСОБА_12 прокинувся та, виявивши зраду своєї співмешканки ОСОБА_11 , на ґрунті ревнощів розпочав конфлікт з обвинуваченим ОСОБА_8 , який переріс у бійку. У цей час ОСОБА_11 втрутилась у сутичку захищаючи ОСОБА_12 . У ході конфлікту, обвинувачений ОСОБА_8 на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин вирішив позбавити життя ОСОБА_12 та, будучи обуреним поведінкою ОСОБА_11 , яка під час конфлікту прийняла сторону співмешканця, вирішив вбити і її. З цією метою обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, схопив зі столу викрутку та кухонний ніж, якими став наносити ОСОБА_12 тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта № 38 від 03.04.2019 року, ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї з ушкодженням шкіри, підшкірного - жирового шару, м`язів, колотої рани шиї з ушкодженням шкіри, підшкірного-жирового шару, м`язів, пристінкової плеври та правої легені, колотої рани шиї з ушкодженням шкіри, підшкірного -жирового шару, м`язів, пристінкової плеври та лівої легені, колотої рани шиї з ушкодженням шкіри, підшкірного - жирового шару, м`язів, та колотих ран шиї з ушкодженням шкіри, підшкірного - жирового шару, дані ушкодження супроводжувалися зовнішньою та внутрішньою кровотечею та привело до масивної крововтрати, що згідно пункту 2.1.3.о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними в момент їх спричинення. Також у ОСОБА_12 виявлено садна в лобній ділянці, в ділянці лівої повіки та шиї які мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Враховуючи розташування та кількість тілесних ушкоджень, ОСОБА_12 було нанесено не менше тринадцять травматичних дій, в тому числі три різані рани та шість колотих. Продовжуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, почав наносити ОСОБА_11 цілеспрямовані удари викруткою та кухонним ножем в життєво важливі ділянки тіла, спричинивши при цьому згідно висновку експерта № 37 від 03.04.2019 року тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення шиї з ушкодженням шкіри, підшкірного-жирового шару, м`язів, з ушкодженням лівої яремної вени, що супроводжувалось розвитком повітряної емболії; колотих ран шиї з ушкодженням шкіри, підшкірного жирового шару, м`язів; садна в ділянці лівого кута щелепи, підборіддя, правої щоки, передньої та правої поверхні шиї, грудної клітки, правого плеча, правого променево-зап`ясткового суглобу; синців в ділянці правого плеча, правого променево- зап`ясткового суглоба. Колото-різане поранення шиї з ушкодженням шкіри, підшкірного-жирового шару, м`язів, з ушкодженням лівої яремної вени, що супроводжувалось розвитком повітряної емболії має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними в момент їх спричинення. Інші ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 , підтримали подані апеляційні скарги, просили їх задовольнити, а вирок суду першої інстанції від 09 квітня 2024 року скасувати;

- прокурор заперечив з приводу поданих апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , просив залишити їх без задоволення, а вирок суду першої інстанції від 09.04.2024 року без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що їх необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення не дотримався вказаних вимог закону.

Перевіривши доводи сторін, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості зробити висновок про те, що суд першої інстанції оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достовірності та сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку достовірно встановив обставини кримінального правопорушення та прийняв обґрунтоване рішення в межах висунутого обвинувачення.

Незважаючи на визначеність і категоричність судового рішення, у даному випадку, не усунені всі сумніви у винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, не спростовано всі доводи сторони захисту про не доведеність факту вчинення злочину.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що незважаючи на невизнання вини ОСОБА_8 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та письмовими доказами, які в сукупності з іншими доказами поза всяким розумним сумнівом доводять вину обвинуваченого.

Проте, колегія суддів звертає увагу на твердження наведені захисником ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі з приводу того, що стороною обвинувачення та судом побудовано обвинувальну версію виключно на припущеннях, що саме 18.02.2019 року обвинувачений прийшов у гості до своїх знайомих за адресою АДРЕСА_1 , де вони втрьох розпивали спиртні напої. Від вжитого алкоголю ОСОБА_12 заснув, а обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за добровільною згодою вступили у статеві зносини. Близько 23.30 ОСОБА_12 прокинувся та виявивши зраду своєї співмешканки на ґрунті ревнощів розпочав конфлікт з обвинуваченим ОСОБА_8 , який переріс у бійку.

Так згідно висновку лікаря судово медичної експертизи №37, вбачається, що при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлено, що померла перед настанням смерті не мала статевого акту. Незадовго до настання смерті ОСОБА_11 перебувала в умовно смертельній дозі в фазі всмоктування алкоголю в організм.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не спростував дані твердження та не проаналізував їх у своєму рішенні, не зважаючи на те, що саме даний факт зради і слугував мотивом конфлікту, який виник між обвинуваченим та ОСОБА_12 .

Окрім цього, суд не дав належної оцінки доводам обвинуваченого про те, що на досудовому розслідуванні до нього застосовувались незаконні методи слідства з насильством з боку працівників поліції, що призвело до визнання ним вини і по суті лягло в основу обвинувального вироку щодо нього.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 30.11.2023 року заступник прокурора Івано Франківської області ОСОБА_10 вніс відомості до ЄРДР № 0000072 про погрози застосування насильства та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 з метою змусити його давати викривальні показання щодо себе у ході досудового розслідування. Органом досудового розслідування визначено п`ятий слідчий відділ з дислокацією у м. Івано Франківськ Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові.

Проте, в матеріалах кримінального провадження не міститься жодних відомостей по даному факту. Прокурор під час апеляційного розгляду не зміг надати інформацію, які саме слідчі дії протягом семи місяців були проведені та чи прийняті по даному факт на підставі зібраних доказів відповідні процесуальні рішення.

Кримінальний процесуальний закон забороняє під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність (ч. 2 ст. 11 КПК України). Докази, отримані внаслідок таких дій, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 87 КПК України є недопустимими.

Статтею 373 КК України передбачено кримінальну відповідальність за примушування давати показання при допиті шляхом незаконних дій з боку особи, яка проводить дізнання або досудове слідство. Повідомлення про незаконні методи досудового розслідування працівниками правоохоронних органів мають бути предметом перевірки судами.

Отже, суд першої інстанції не перевірив чи було проведено розслідування по факту внесених 30.11.2023 року відомостей до ЄРДР № 0000072 про погрози застосування насильства та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 з метою змусити його давати викривальні показання щодо себе у ході досудового розслідування, та чи є результати.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв проти України» (заява № 11370/02) від 21 червня 2007 року «повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Враховуючи, що чинним КПК України з одного боку, чітко визначені повноваження апеляційного суду, до яких не входить дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження та доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції без клопотання учасників судового провадження, що покладено кримінальним процесуальним законом на суд першої інстанції, який цих вимог не дотримався, з другого боку, в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК не входять зазначені порушення вимог чинного законодавства, однак, виходячи з вимог ст. 7 КПК, суд апеляційної інстанції в даному випадку позбавлений можливості винести рішення у кримінальному провадженні, а тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, залишивши недослідженими обставини, з`ясування, яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, й ці порушення кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними.

Суд апеляційної інстанції вважає, що через неповноту судового розгляду, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Такі обставини унеможливлюють встановити мотиви ухвалення судового рішення та унеможливлюють перевірку правильності або неправильності таких висновків.

При новому розгляді провадження суду необхідно усунути зазначену вище неповноту судового розгляду, повно та об`єктивно дослідити всі обставини провадження, перевірити доводи, які викладені в апеляційній скарзі, й прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 09 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 за п.1 ч.2 ст. 115 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід тримання під вартою обраний обвинуваченому ОСОБА_8 продовжити на 60 днів, тобто до 06 жовтня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5