Справа 749/1/24
Номер провадження 1-в/749/61/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сновськ у приміщенні суду подання провідного інспектора Корюківського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 , про звільнення засудженого від призначеного вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 04.03.2024 року покарання у зв`язку з декриміналізацією, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Боровичі, Щорського району (нині Корюківського району) Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 04.03.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та звільненої на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Корюківського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 звернулася до Щорського районного суду Чернігівської області з поданням, в якому просить звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ.

Прокурор у судовому засіданні подання просив задовольнити.

Засуджений та представник органу пробації у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч.3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 4 статті 185 КК України передбачена кримінальна відповідальність за крадіжку, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Частиною 1 ст. 51 КУпАП в редакції станом на 06.11.2023 р. була передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Санкція вказаної норми передбачала покарання у виді штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

У примітці до зазначеної статті було вказано, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно, кримінальним правопорушенням вважалася крадіжка, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX було внесено зміни до ст. 51 КУпАП та викладено її в новій редакції.

Частиною 1 ст. 51 КУпАП передбачено: Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП передбачено: Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У відповідності до ч. 4 ст. 5 КК України якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 сформувала висновок про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX, відповідно до якого Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до пункту 5 підрозділу І розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України у розмірі, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

За змістом статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 р. становив 2684 гривень.

Тобто в 2023 році для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовується сума в 1342 грн.

З огляду на вищепроцитовані норми, викрадення майна, вартість якого становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 2684 грн у 2023 році, з урахуванням Закону № 3886?IX, є адміністративним правопорушенням.

Як вбачається із вироку, вартість викраденого майна становить 349, 00 грн.

Відтак, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_5 як особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що подання органу пробації підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Корюківського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 , про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 04.03.2024 року покарання задовольнити.

ОСОБА_5 негайно звільнити від призначеного вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 04.03.2024 року покарання, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням карності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1