УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про проведення обшуку у кримінальному провадженні за № 0001040 від 25.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на проведення обшуку, з якого вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження за № 0001040 від 25.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 у липні 2023 року в АІТС ЄДРВ «Оберіг» внесено дані 138 військовозобов`язаних про непридатність або відстрочку від військової служби, проте фактично останні не отримували жодних військово-облікових документів, дані відсутні в книзі з протоколами військово-лікарських комісій та у відомостях про видачу тимчасових посвідчень про непридатність.

Так, проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що до ймовріного вчинення означених кримінальних правопорушень може бути причетна секретар ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із чим, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення мобільних телефонів, сім-карток до них, комп`ютерної техніки (ПЕОМ, нетбуки, ноутбуки, планшети, флеш-носії), на яких буде виявлено інформацію, яка стосується безпідставного внесення до бази АІТС ЄДРВ «Оберіг» інформації, щодо 138 військовозобов`язаних осіб та інших військовозобов`язаних осіб, довідок військово-лікарської комісії, тимчасових посвідчень військовозобов`язаного, інформації яка б підтверджувала чи спростовувала причетність ОСОБА_5 чи інших осіб до вказаного злочину, а також іншого майна, яке може містити відомості про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення та самостійно або в сукупності мати доказове значення для даного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор клопотання про надання дозволу на проведення обшуку підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши прокурора в судовому засіданні, який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

Згідно ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення ЄСПЛ є обов`язковими для виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово зазначав, що аби не суперечити ст.8 Конвенції, втручання у приватне життя повинно здійснюватися «згідно із законом», мати легітимну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві для досягнення цієї мети (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», п.42; «Шалімов проти України», п.84; «Кузнецов проти України», п.134).

У рішенні «Michaud v. France», п.94-1175, ЄСПЛ вказав, що вираз «передбачене законом» вимагає насамперед, щоб втручання ґрунтувалося на внутрішньому праві.

Згідно рішення «S. and Marper v. the UK», п.101, втручання буде таким, що є «необхідним у демократичному суспільстві», якщо воно відповідає вимогам «нагальної суспільної необхідності», зокрема є пропорційним його «законній меті», і якщо причини, наведені національними властями в його виправдання, є «суттєвими і достатніми».

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», п. 132, для винесення постанови про проведення обшуку житла чи іншого володіння особи суди відповідно до законодавства повинні переконатися в тому, що існують достатні підстави вважати, що розшукувані предмети знаходяться там».

Згідно ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Долученими до клопотання матеріалами в сукупності в повній мірі підтверджується наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення в рамках даного кримінального провадження кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 332 КК України, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 13.03.2024 з додатками; рапортом старшого о/у Другого оперативного відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 30.03.2024; рапортом старшого о/у Другого оперативного відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 11.09.2024.

Як вбачається з клопотання про проведення обшуку, за фактичними обставинами означеного кримінального провадження, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , можуть зберігатись речі та документи, які зможуть підтвердити або спростувати причетність вищевказаної особи до скоєння кримінально-протиправних дій в рамках означеного кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що в результаті надання дозволу на проведення обшуку може бути досягнуто мету проведення такої слідчої (розшукової) дії, оскільки за вказаною адресою можуть зберігатися речі і документи, які можуть містити інформацію щодо злочинної діяльності осіб, причетних до її здійснення.

Крім того, враховуючи обставини можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 332 КК України та їх специфіку, слідчий суддя вважає, що обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування та про які зазначено у клопотанні, які в свою чергу в добровільному порядку отримані бути не можуть, оскільки такі речі та документи викриватимуть можливу протиправну поведінку причетних до вчинення кримінальних правопорушень осіб.

Згідно інформаційної довідки 394413768 від 12.09.2024 з Державного реєстру речових прав об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_6

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість поданого клопотання, наявність правових підстав для його задоволення, так як в результаті проведення обшуку можуть бути виявленні та вилученні речі та документи, які будуть використані як докази в рамках кримінального провадження на підтвердження факту та обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 332 КК України, а також осіб, які можуть бути причетними до його вчинення, слідчий суддя приходить до переконання, що таке клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 223, 234, 235 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про проведення обшуку у кримінальному провадженні за № 0001040 від 25.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл слідчим, які входять до складу групи слідчих та прокурорам, які входять до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001040 від 25.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 332 КК України,на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення мобільних телефонів, сім-карток до них, комп`ютерної техніки (ПЕОМ, нетбуки, ноутбуки, планшети, флеш-носії), на яких буде виявлено інформацію, яка стосується безпідставного внесення до бази АІТС ЄДРВ «Оберіг» інформації, щодо 138 військовозобов`язаних осіб та інших військовозобов`язаних осіб, довідок військово-лікарської комісії, тимчасових посвідчень військовозобов`язаного, інформації яка б підтверджувала чи спростовувала причетність ОСОБА_5 чи інших осіб до вказаного злочину.

Визначити строк дії ухвали тривалістю в один місяць, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1