У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 09 липня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2022 року за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна, відбуває покарання у Державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)».

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 09 липня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та задовольнити його заяву.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його заяви. Зазначив, що він тяжко хворіє, а тому є всі підстави для його звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою.

Також додав, що з призначеним йому захисником він не мав конфіденційної розмови, чим було порушено його процесуальні права.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Мотивуючи рішення про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою, суд першої інстанції зазначив, що на даний час стан хворого задовільний та немає підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою. Висновок про діагноз хворого складений уповноваженим органом комісійно за результатами обстеження засудженого ОСОБА_7 та дослідження медичної документації про наявні захворювання.

Оскільки хвороба, на яку страждає засуджений ОСОБА_7 , не входить до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою слід відмовити.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений ОСОБА_7 повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, про що свідчить розписка, заяву про бажання брати участь в судовому засіданні не подавав.

Захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд, зокрема, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Отже, вказаною нормою закону передбачена можливість звільнення засуджених від відбування покарання за наявності обов`язкових трьох умов: особа захворіла на іншу тяжку хворобу, крім психічної; така тяжка хвороба об`єктивно перешкоджає подальшому відбуванню покарання; це сталося після вчинення злочину або постановлення вироку.

Відповідно до положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1973 року №8 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Вказані вимоги закону дотримані судом першої інстанції під час розгляду справи.

Мотивуючи рішення про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою, суд першої інстанції зазначив, на даний час стан хворого задовільний та не немає підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.

Висновок про діагноз хворого складений уповноваженим органом комісійно за результатами обстеження засудженого ОСОБА_7 та дослідження медичної документації про наявні захворювання.

З цими висновками колегія суддів погоджується, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2022 року, з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року, за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна.

Станом на 30 травня 2024 року відбутий строк покарання складає 2 роки 4 місяці, невідбутий строк 4 роки 8 місяців.

До державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" засуджений прибув 11 вересня 2023 року.

Засуджений станом на 13 травня 2024 немає заохочень та має 5 погашених стягнень.

Згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії засудженого ОСОБА_7 , він має діагноз туберкульоз легень та вірусний гепатит. Паліативне лікування з 04.04.2023. Захворювання, які є у засудженого, не набули характеру зазначеного в переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання згідно з дод. 13 "Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі".

Відповідно до листа №1101 від 21.06.2024, згідно рентгенобстеження від 12.06.2024, у ОСОБА_7 відмічається значна позитивна динаміка туберкульозного процесу. Крім того, результати загально клінічних аналізів крові та сечі ОСОБА_7 за травень-червень 2024 року в межах норми, за час перебування в лікарні він набрав вагу майже 9 кг, що свідчить про позитивний перебіг туберкульозу у даного хворого. Хворому було проведено тест на медикаментозну чутливість збудника туберкульозу до протитуберкульозних препаратів, за результатами якого йому буде запропоновано ефективну схему лікування. Усіма необхідними для цього протитуберкульозними препаратами ССТЛ №5 забезпечена в повному обсязі.

Окрім того, згідно медичній довідці, станом на 04.406.2024 стан хворого ближче до задовільного. Хворий є контагіозною особою та в епідеміологічному прані небезпечний для оточуючих.

Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи вищевказані дані щодо перебігу захворювання засудженого ОСОБА_7 , дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви засудженого про його звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою. гш

Доводи апелянта про те, що він не мав конфіденційної розмови з захисником не є слушними, оскільки захисник ОСОБА_6 в апеляційному суді вказав, що перед початком судового розгляду у нього та у засудженого ОСОБА_7 була конфіденційна розмова.

Окрім того, захисник ОСОБА_6 був присутній під час судового розгляду заяви засудженого та представляв його інтереси.

За такого відсутні підстави вважати, що процесуальні права засудженого ОСОБА_7 були порушені судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про необґрунтованість оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.

Тому, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 09 липня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його звільнення від відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3