ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2628/24
Провадження №1-кс/477/1036/24
УХВАЛА

про арешт майна

23 жовтня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000585 від 26 червня 2024 року про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2024 року прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000585 від 26 червня 2024 року із клопотанням про арешт майна, а саме комбайн зернозбиральний марки «JOHN DEERE» 9660 I WTS, заводський номер НОМЕР_1 із завантаженим бункером насіння соняшнику об`ємом 1/3 бункеру; жатку марки «MAIZO» GXIII 12, №3796; причеп вантажний без номеру із насінням соняшнику загальною вагою 5520 кг із встановленням заборони будь-яким суб`єктам господарювання користуватися та розпоряджатися цим майном.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за фактом ймовірного заволодіння майном державного підприємства його службовими особами за попередньою змовою з третіми особами, в умовах воєнного стану, про що 26 червня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000585 за частиною четвертою статті 191 КК України.

Під час проведення слідчих дій у цьому кримінальному провадженні, отримано відомості про те, що на земельних ділянках, які раніше перебували на праві користування у ДП «Володимирське», та з червня 2024 року передані у постійне користування ДП «Фонд аграрних інвестицій» здійснюється вирощування технічної культури- соняшника.

Проведеними слідчими діями встановлено, що колишній директор ДП «Володимирське» уклав договір про спільний обробіток з ОСОБА_4 , за яким останній здійснює вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці, що належить державному підприємству.

В період часу з 23.00 години 06 жовтня по 02.30 годину 09 жовтня 2024 року органом досудового розслідування проведено огляд місця події земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0060 під час якого виявлено зернозбиральну техніку на цій земельній ділянці, яка здійснювала збір врожаю соняшника.

Оскільки уповноважена особа ДП «Володимирське» повідомила орган досудового розслідування про те, що підприємство тривалий час не здійснює господарську діяльність, а ОСОБА_4 не надано на запит слідчого відомостей про засівання полів, що на праві користування належать цьому підприємству, то вказані обставини, на думку прокурора, вказують про вчинення дій керівництвом ДП «Володимирське» та ОСОБА_4 щодо привласнення майна державного підприємства, тому було тимчасово вилучено комбайн зернозбиральний марки «JOHN DEERE» 9660 I WTS, заводський номер НОМЕР_1 із завантаженим бункером насіння соняшнику об`ємом 1/3 бункеру; жатку марки «MAIZO» GXIII 12, №3796; причеп вантажний без номеру із насінням соняшнику загальною вагою 5520 кг.

Так як вилучене майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та має ознаки речових доказів, з метою забезпечення збереження цих речових доказів, а також з метою недопущення знищення чи їх приховування прокурор ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Представник власника вилученого майна ФГ «Меліхов» - адвокат ОСОБА_5 в судове засідання по розгляду клопотання прокурора не з`явився, подавши свої заперечення у яких просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що обробіток земельної ділянки здійснювався на підставі укладеного між ОСОБА_4 та директором ДП «Володимирське» договору про спільний обробіток, тому відсутні підстави вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, тому відсутні підстави і для накладення арешту на вилучене майно.

Як вбачається з установлених слідчим суддею обставин, відділом Миколаївської обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000585 від 26 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України, досудове розслідування в якому проводиться слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області, за фактом заволодіння у 2024 році бюджетними коштами службовими особами державних підприємств, які перебувають у підпорядкуванні НААН України та розташовані на території Миколаївської області, за попередньою змовою між собою, в умовах воєнного стану.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000585 від 09 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2024 року внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за частиною четвертою статті 191 КК України.

Досудовим розслідуванням у цьому ж кримінальному провадженні встановлено, що на земельних ділянках, які раніше перебували на праві користування у ДП «Володимирське», та з червня 2024 року передані у постійне користування ДП «Фонд аграрних інвестицій» здійснюється вирощування технічної культури- соняшника.

На виконання доручення слідчого, відповідним оперативним підрозділом встановлено, що колишній директор ДП «Володимирське» ОСОБА_6 уклав договір про спільний обробіток з ОСОБА_4 , за яким останній здійснює вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці, що належить державному підприємству.

Виїздом за місцем розташування ДП «Володимирське» встановлено, що підприємство перебуває у непрацюючому стані, за місцем його розташування відсутні працівники, а територія підприємства зачинена. Уповноважена особа ДП «Володимирське» ОСОБА_7 повідомила орган досудового розслідування про те, що підприємство тривалий час не здійснює господарську діяльність.

ОСОБА_6 у своїх поясненнях вказував, що з червня 2024 року він звільнений з посади директора підприємства, а вирощуванням технічної культури соняшника займається ОСОБА_4 на підставі договорів.

На запит слідчого, щодо надання копій документів, які підтверджують законність здійснення ним господарської діяльності на землях державного підприємства, останній відповіді не надав.

Перебування ДП «Володимирське» у стані ліквідації та припинення ним здійснення господарської діяльності вказує на те, що ОСОБА_4 за змовою з ОСОБА_6 вчиняють дії направлені на привласнення врожаю технічної культури соняшника, що слугувало підставою для звернення прокурора з указаним клопотанням до слідчого судді для арешту врожаю, що вирощується на землях підприємства.

В період часу з 23.00 години 06 жовтня по 02.30 годину 09 жовтня 2024 року слідчим, проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості - земельної ділянки з кадастровим номером :15:000:0060 під час якого виявлено зернозбиральну техніку на цій земельній ділянці, яка здійснювала збір врожаю соняшника, а саме зернозбиральний марки «JOHN DEERE» 9660 I WTS, заводський номер НОМЕР_1 із завантаженим бункером насіння соняшнику об`ємом 1/3 бункеру; жатку марки «MAIZO» GXIII 12, №3796; причеп вантажний без номеру із насінням соняшнику загальною вагою 5520 кг.

Вищевказане майно вилучене слідчим в ході огляду місця події та передано на зберігання представнику ДП ДГ «Реконструкція».

Вважаючи, що вилучені під час огляду речі мають ознаки речового доказу, з метою забезпечення їх збереження, прокурор 14 жовтня 2024 року звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Так, у відповідності до положень частини першої, другої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно частини другої статті 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого клопотання, прокурор ОСОБА_3 , звертаючись до слідчого судді з даним клопотанням посилається на те, що вилучені речі мають значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки є доказами злочинної діяльності, а тому відповідно до ст.170 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, існують правові підстави для арешту вилученого майна.

Частина четверта статті 191 КК України встановлює відповідальність за привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, що вчинено в умовах воєнного стану.

Надані прокурором дані, дають достатні підстави для того, щоб вважати, що злочин могло бути вчинено. При цьому, факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Отже, надані прокурором докази дають достатні підстави уважати, що було вчинено кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя погоджується, що вилучене в ході огляду місця події 09 жовтня 2024 року майно, а саме комбайн зернозбиральний марки «JOHN DEERE» 9660 I WTS, заводський номер НОМЕР_1 із завантаженим бункером насіння соняшнику об`ємом 1/3 бункеру; жатку марки «MAIZO» GXIII 12, №3796; причеп вантажний без номеру із насінням соняшнику загальною вагою 5520 кг можутьбути безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, при цьому вказані речі дійсно можуть бути речовими доказами привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, що вчинено в умовах воєнного стану, зокрема, з ними можуть проводитися певні експертизи, та дані докази відповідають критеріям, визначеним в статті 98 КПК України, як предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, предметом та знаряддям вчинення злочину, а тому мають бути арештовані для їх збереження в якості речового доказу, що саме на цій початковій стадії є необхідним для з`ясування всіх обставин справи, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на майно перш за все націлене не на позбавлення власника його майна, а виключно на те, тільки щоб тимчасово припинити його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном до прийняття відповідного рішення для того, щоб знову надати в повноправне користування вилучене майно після закінчення відповідних розслідувань.

Тому, цей захід слід розцінювати як тимчасовий і такий, що відповідає необхідності збереження речових доказів, які ймовірно містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, що завдають шкоду суспільству, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості.

Таким чином, загальний інтерес виправдовує втручання, яке не можна розглядати як невідповідне переслідуваній меті.

Разом з тим, на думку слідчого судді, подане клопотання не відповідає у повній мірі вимогам частини четвертої статті173 КПК України.

Так, частиною четвертою статті 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оскільки спосіб арешту майна як користування та розпорядження прокурором в поданому клопотанні не обґрунтовано належним чином, з урахуванням доводів представника власника вилученого майна ФГ «Меліхов» - адвоката ОСОБА_5 , що наведені ним у поданих слідчому судді запереченнях, такий спосіб арешту майна, як заборона користування вказаним майном (комбайном зернозбиральним марки «JOHN DEERE» 9660 I WTS, жаткою марки «MAIZO» GXIII 12, №3796; причепом вантажним без номеру) призведе до надмірного обмеження прав та інтересів власника цього майна до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Обґрунтованих підстав, у відповідності до вимог частини другої статті 171 КПК України, для заборони користування ФГ «Меліхов» належним йому мйаном, прокурор у клопотанні про його арешт, не навів, а слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено. Відомості про необхідність призначення експертиз до клопотання не надано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора частково та накласти арешт на комбайн зернозбиральний марки «JOHN DEERE» 9660 I WTS, заводський номер НОМЕР_1 із завантаженим бункером насіння соняшнику об`ємом 1/3 бункеру; жатку марки «MAIZO» GXIII 12, №3796; причеп вантажний без номеру із насінням соняшнику загальною вагою 5520 шляхом заборони відчуження та розпорядження цим майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Таке рішення у даному випадку, буде відповідати вимогам статті 370 КПК України та загальним завданням кримінального провадження щодо забезпечення всебічного, повного і неупередженого встановлення всіх обставин у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 06 жовтня 2024 року в ході проведення огляду місця події, а саме на:

комбайн зернозбиральний марки «JOHN DEERE» 9660 I WTS, заводський номер НОМЕР_1 із завантаженим бункером насіння соняшнику об`ємом 1/3 бункеру;

жатку марки «MAIZO» GXIII 12, №3796;

причеп вантажний без номеру із насінням соняшнику загальною вагою 5520 кг.

Визначити порядок виконання ухвали шляхом заборони ДП «Володимирське», ФГ «Меліхов», ФОП « ОСОБА_4 », іншим юридичним особам, фізичним особам-підприємцям, будь яким фізичним особам, вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження майном.

В іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, відповідно до частини першої статті 175 КПК України та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 28 жовтня 2024 року о 08.30 год.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8