УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в рамках кримінального провадження № 0000339 від 19.07.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в рамках кримінального провадження № 0000339 від 19.07.2024.

Заявник вважає, що вказана постанова незаконна, невмотивована, оскільки ОСОБА_3 має усі законні підстави для визнання її потерпілою в рамках кримінального провадження №0000339, а тому підлягає скасуванню.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, оскільки в межах даного кримінального провадження немає підстав визнавати ОСОБА_3 потерпілою.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000339 від 19.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

12.10.2024 ОСОБА_3 звернулась до Вінницької обласної прокуратури з клопотанням про визнання її потерпілою в рамках вказаного провадження.

Постановою прокурора ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 .

Підставою для відмови у задоволенні клопотання є те, що у вказаному кримінальному провадженні не встановлено завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди.

Статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням- потерпілими може бути визнано кілька осіб.

КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим в разі неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально правової характеристики кримінального правопорушення, у разі відсутності шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву.

В судовому засіданні встановлено, що кваліфікація кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000339 визначена за ч. 2 ст. 382 КК України.

Так, предметом кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 КК України, являється судовий акт, тобто вирок, рішення, ухвала чи постанова, що набрали законної сили. Предметом злочину може бути будь-який судовий акт органів правосуддя незалежно від: юрисдикції (загальної чи спеціалізованої); інстанції (першої, апеляційної чи касаційної); категорії судових справ (цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних).

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого частиною 2 статті 382 КК України, полягає в одному з таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню. За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим.

Суб`єктивна сторона злочину, за умови, якщо він не спричиняє наслідків, зазначених у ч. 3 ст. 382 КК України характеризується лише прямим умислом.

Суб`єкт злочину, передбаченого частиною першою статті 382 КК України, якщо злочин вчиняється шляхом невиконання судового акта, є спеціальним суб`єктом, оскільки ним може бути лише така особа, на яку законом і цим судовим актом покладений обов`язок з його виконання і вона має реальну можливість його виконати.

Злочин, передбачений статтею 382 КК України, є триваючим злочином, оскільки особа, будучи зобов`язаною рішенням суду, що набрало законної сили, вчинити певні дії, умисно утрималася від їх учинення, тобто об`єктивна сторона злочину полягає у формі протиправної бездіяльності, яка тривала протягом певного періоду часу.

Разом з тим, безпосереднім об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, пов`язані з регулюванням певних аспектів діяльності щодо здійснення правосуддя, а не щодо захисту охоронюваних законом інтересів особистості: особиста недоторканість, право на життя та здоров`я, воля, честь і гідність, тощо.

Таким чином, кримінальне правопорушення передбачене ст. 382 КК України містить формальний склад злочину і не передбачає потерпілої сторони.

За вищевикладених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілою на даний час відсутні.

Вказане також узгоджується з рішенням апеляційної інстанції у справі № 127/19508/24, якою визнано правомірною відмову слідчого у визнанні особи потерпілою у справах про кримінальні правопорушення з формальним складом.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вказані вище положення процесуального законодавства та досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000339, які не містять жодної інформації щодо завдання ОСОБА_3 будь-якої шкоди, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови прокурора ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 відповідно до ст. 55 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в рамках кримінального провадження № 0000339 від 19.07.2024 - відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя