КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/7049/24
Провадження № 1-кс/552/2505/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про арешт майна погодженим з прокурором, посилаючись на те, що у провадженні СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000970 від 06.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 05.10.2024 до чергової частини відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області надійшла письмова заява від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина, військовослужбовець ЗСУ водій-електрик ВЧ НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що у період часу з 03.10.2024 по 04.10.2024 за адресою: АДРЕСА_2 невідома особа, таємно, шляхом вільного доступу з метою особистого збагачення, у період воєнного стану викрала мобільний телефон марки Samsung Galaxy А 13 у корпусі сірого кольору, з сім-карткою НОМЕР_2 та грошовими коштами у сумі 60000 гривень. Сума матеріального збитку встановлюється. (ЄО № 16387 від 05.10.2024).

25.10.2024 року у період часу з 16:54 по 17:21 було проведено огляд за адресою: АДРЕСА_3 , у службовому кабінеті ВП №1 ПРУП, у ході якого учасник огляду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy А13 сірого кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 .

Оскільки дані предмети є речовими доказами по даному кримінальному провадженню, слідчий просив суд накласти арешт на мобільний телефон.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та перевіривши відповідність даного клопотання вимогам ч. 7 ст. 237 КПК України, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000970 внесена інформація за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

25.10.2024 року постановою слідчого, вищевказані речі визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З доданого до клопотання витягу з ЄРДР встановлено, що 06.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000970 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З доданого до клопотання протоколу обшуку місця події від 25.10.2024 вбачається, що 25.10.2024 року у період часу з 16:54 по 17:21 було проведено огляд за адресою: АДРЕСА_3 , у службовому кабінеті ВП №1 ПРУП, у ході якого учасник огляду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy А13 сірого кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 .

Постановою слідчого від 25.10.2024 року вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000970 від 25.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі відносяться до тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя вбачає, що вилучені предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні та можуть містити в собі докази, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами необхідні для проведення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 167, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy А13 сірого кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 .

Місцем зберігання тимчасово вилученого майна визначити камеру зберігання речових доказів ВП № 1 Полтавського РУП (м. Полтава, вул. Решетилівська, 30).

Після проведення всіх необхідних слідчих дій передати мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy А13 сірого кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (потерпілий) із позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або видозмінення вказаного майна.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1