УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором, про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільського, українця, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у кримінальному провадженні №0001336,

ВСТАНОВИЛА:

21.11.2024 слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України у межах строку досудового розслідування, тобто до 25.12.2024, посилаючись на те, що строк перебування підозрюваного під вартою закінчується 25.11.2024 року, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим.

При цьому визначені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення продовжують існувати.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили проти заявленого клопотання та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, або визначити розмір застави. Стверджували про відсутність доказів переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконного впливу на свідків, оскільки підозрюваний спілкується з дружиною та не має наміру чинити на неї тиск. Озвучені стороною обвинувачення ризики носять формальний характер. Щодо розслідуваного відносно ОСОБА_5 кримінального провадження, яке кваліфіковано за ч. 4 ст. 408 КК України, то вказали, що підозрюваний має намір повернутися до служби у ЗСУ, однак позбавлений можливості це зробити у зв`язку із утриманням його під вартою.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню із наступних підстав.

13.09.2024 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001336 зареєстровано кримінальне правопорушення із правовою кваліфікацією ч. 4 ст.189 КК України.

24 вересня 2024 року о 11 год. 25 хв. ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

25 вересня 2024 року ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. ст.189 КК України, а саме про те, що « ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_5 повинен був поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. ст. 42, 68 Конституції України, згідно яких кожен, у тому числі ОСОБА_5 , зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, а також ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно якої військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Так, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за умисні і корисливі злочини, у тому числі передбачені ст. 190 КК України, маючи на меті незаконне збагачення, у період правового режиму воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на вимагання - вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, вирішив незаконно збагатитись шляхом вимагання грошових коштів від своєї дружини ОСОБА_8 .

Із метою отримання грошових коштів від потерпілої, останній вирішив використати надуману ним ситуацію про нібито ОСОБА_8 заборгувала йому грошові кошти у сумі 10 000 доларів США.

20 липня 2024 року близько 11 год. 05 хв. ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, здійснив телефонний дзвінок до своєї дружини ОСОБА_8 , під час чого використовуючи надуманий ним привід, висунув потерпілій вимогу у передачі йому грошових коштів у сумі 10 000 доларів США, у якості боргу. При цьому ОСОБА_5 застосовуючи до ОСОБА_8 психологічний тиск, який виражався у висловленні у її адресу погроз фізичною розправою, підкреслюючи їх власним авторитетом, повідомив потерпілій, що у разі не надання йому грошових коштів у сумі 10 000 доларів США, останній шляхом підпалу знищить майно належне її матері, а саме приміщення торгівельного кіоску №24р, що по АДРЕСА_2 , на що потерпіла ОСОБА_8 сприйняла їх як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

У подальшому, ОСОБА_5 починаючи із 20 липня 2024 року по 24 вересня 2024 року здійснив ряд телефонних дзвінків до потерпілої ОСОБА_8 , під час яких використовуючи психологічний тиск, примушував останню до передачі нею грошових коштів у сумі 10 000 доларів США, на що остання вимушено погодилась на передачу таких коштів, так як реально побоювалась за своє життя і здоров`я, а також вчинення останнім дій спрямованих на пошкодження майна її матері.

У подальшому, 24 вересня 2024 року близько 10 год 20 хв потерпіла ОСОБА_8 , діючи за вказівкою ОСОБА_5 прибула у двір будинку АДРЕСА_3 , де на виконання вказівок ОСОБА_5 передала частину грошових коштів у сумі 4000 доларів США водію служби таксі «Вольта» - ОСОБА_9 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , та який мав передати указані грошові кошти ОСОБА_5 ».

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише із фактичних обставин, які містяться у поданих слідчому судді матеріалах, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про високу ймовірність причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

На підтвердження обґрунтованості підозри слідчим представлено: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.09.2024; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 13.09.2024; протокол огляду речових доказів від 23.09.2024; протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 24.09.2024; протокол огляду автомобіля від 24.09.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 24.09.2024; протокол особистого огляду заявника та видачі йому грошових коштів перед початком проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 24.09.2024; протокол особистого огляду заявника після проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 24.09.2024; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 24.09.2024; протокол затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України; протокол обшуку затриманого ОСОБА_5 від 24.09.2024; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24.09.2024; протоколи про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 30.09.2024; протокол про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 30.09.2024; інші матеріали кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 26 вересня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 21 листопада 2024 року включно.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19 листопада 2024 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено по 25 листопада 2024 року включно.

Постановою керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 від 20 листопада 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001336 від 13.09.2024 продовжено до 3 місяців, до 25.12.2024.

Обставинами, які перешкоджають завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є необхідність у: вжитті заходів щодо розсекречення клопотань, ухвал суду, доручень слідчого та постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину, на підставі яких проводились НСРД у вказаному кримінальному провадженні; додатковому допиті підозрюваного ОСОБА_5 із приводу обставин кримінального правопорушення; додатковому допиті потерпілої ОСОБА_8 із приводу нововиявлених обставин кримінального правопорушення; допиті у якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , виконанні вимог ст. 290 КПК України, складенні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; проведенні інших слідчих (розшукових) дій, у яких виникне необхідність під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст.183 КПК України установлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Із досліджених у судовому засіданні матеріалів установлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. А отже, з метою уникнення кримінальної відповідальності останній може переховуватись від органів досудового розслідування.

При цьому слідчою суддею також взято до уваги і те, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 29.05.2024 було звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі за вироком Кам`янець-Подільського міського суду Хмельницької області від 24.12.2021 за ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, для проходження військової служби за контрактом, засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом, на залишок невідбутого строку покарання 2 роки 5 місяців 6 днів.

Разом із тим, Першим СВ (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську на сьогодні зареєстровано кримінальне провадження № 0008057 від 15.08.2024, відомості у якому внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, за фактом самовільного залишення 01.08.2024 ОСОБА_5 , солдатом гранатометником 1 мотопіхотного спеціалізованого відділення 3 мотопіхотного спеціалізованого взводу 1 мотопіхотної спеціалізованої роти батальйону військової частини НОМЕР_1 , місця несення служби у районі АДРЕСА_4 .

Указані обставини, на переконання слідчої судді, об`єктивно підтверджують високу ймовірність переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та високу ймовірність повторення протиправної поведінки.

Покликання захисника підозрюваного на те, що у зв`язку із перебуванням його під вартою ОСОБА_5 не має можливості повернутися до служби у ЗСУ, слідча суддя відхиляє, оскільки згідно із витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0008057 та матеріалів службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 військовослужбовцем ОСОБА_5 , останнім було залишено частину під час бойового завдання у с. Калинівка Донецької області 01.08.2024, тоді як затримано останнього за підозрою вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, 24 вересня 2024 року. Отже у період з 01.08.2024 по 23.09.2024 ОСОБА_5 вільно пересувався та мав можливість реалізувати своє прагнення до несення військової частини, однак цього не зробив.

Також стороною обвинувачення доведено існування ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, яким можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, із метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оцінюючи наявність даного ризику, слідчою суддею ураховується, що підозрюваний та потерпіла є подружжям та згідно із показаннями потерпілої, які остання надала 13.09.2024, ОСОБА_5 погрожував їй фізичною розправою у випадку відмови у продажі квартири та подальшої передачі частини грошових коштів, отриманих унаслідок укладення договору, у сумі 10 000 дол. США, а також висловлював погрози пошкодження її майна та майна близьких родичів.

З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою, раніше судимою за вчинення злочинів проти власності та підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину з корисливих мотивів, слідча суддя дійшла до висновку, що ризик вчинення інших кримінальних правопорушень є доведеним.

Крім того, слідча суддя бере до уваги і надані 13.09.2024 в ході допиту потерпілої ОСОБА_8 показання останньої, яка указала, що 02.08.2024, близько 12 год. до неї підійшов ОСОБА_5 та забрав мобільний телефон. Через декілька хвилин ОСОБА_8 вирішила забрати свій мобільний телефон, однак ОСОБА_5 повів себе агресивно та наніс потерпілій тілесні ушкодження, а саме правою рукою (кулаком) здійснив два удари по затилку голови, від яких остання впала на землю. Того ж дня, близько 17 год. до помешкання ОСОБА_8 прибули працівники поліції, які зафіксувати факт побиття останньої ОСОБА_5 . Крім того, потерпіла в ході допиту зазначила, що ОСОБА_5 неодноразово здійснював щодо неї психологічний тиск з вимогою продажу квартири та виловлював погрози фізичною розправою та безпосередньо завдавав тілесних ушкоджень.

Також 24.09.2024 була допитана як свідок ОСОБА_14 , яка зазначила, що ОСОБА_5 з 09.09.2024 орендував кімнату у її домоволодінні за адресою: АДРЕСА_5 , де проживає і свідок. За час проживання у її будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_14 неодноразово була свідком телефонних розмов останнього із жінкою на ім`я ОСОБА_15 , на адресу якої ОСОБА_5 виражався нецензурною лайкою та кричав.

За таких обставин по справі приходжу до висновку, що на даний час продовжують існувати визначені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Беззаперечних даних, які б виключали указані ризики, слідчою суддею на даний час не установлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідча суддя ураховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та має одну повнолітню дитину, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , раніше судимий.

Так, згідно із наявною в матеріалах кримінального провадження характеристикою, складеною відносно ОСОБА_5 18.10.2024, наданою ДУ «Стрижався виправна колонія (№ 81)», вбачається, що з 24.11.2020 в ІТТ № 4 Хмельницької області ОСОБА_5 притягувався 2 рази до дисциплінарної відповідальності, заохочення не застосовувались. Прибув в ДУ «Стрижався виправна колонія (№ 81)» 07.06.2022, де за час відбування покарання притягувався один раз до дисциплінарної відповідальності. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та правилами внутрішнього трудового розпорядку, вимог безпеки праці, заохочувався шість разів.

Однак вищезгадані обставини, які установлені у ході судового розгляду, не спростовують доведених стороною обвинувачення та не є такими, які б давали можливість обрати більш м`який запобіжний захід.

Таким чином, зважаючи на те, що заявлені ризики, які були ураховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, ураховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини у їх сукупності, приходжу до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід на даний час зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Покликання сторони захисту на відсутність як такого переховування від органів досудового розслідування та відсутність доказів наміру підозрюваного незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення, формальність заявлених слідчою ризиків, відхиляються, оскільки КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваним та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в такому випадку слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт, навіть із покладенням додаткового обов`язку у вигляді носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_5 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на свідків та потерпілу, зокрема, й за допомогою засобів телефонного зв`язку або за допомогою третіх осіб, які матимуть можливість відвідувати підозрюваного.

Строк тримання під вартою слід продовжити у межах строку досудового розслідування у межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 25.12.2024 року включно.

У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається, адже ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства та погрозою його застосування, що підтверджується як показаннями потерпілої ОСОБА_8 , наданими 13.09.2024 та 24.09.2024 так і інформацією, здобутою у ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контроль особи від 30.09.2024. Цим же протоколом зафіксовано погрози ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_8 про залучення особи « ОСОБА_16 », який мав «вижати» кошти із ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України продовжити по 25.12.2024 року включно.

Ухвала діє по 25.12.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя