Справа № 558/180/24
номер провадження 1-в/558/19/24
У Х В А Л А

Іменем України

25 жовтня 2024 року селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого 22 квітня 2024 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 4 ст. 185 КК України, на п`ять років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки,

сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , начальник Дубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

До Демидівського районного суду Рівненської області надійшло подання начальника Дубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_5 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_3 , засудженого 22 квітня 2024 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 4 ст. 185 КК України на п`ять років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

У поданні зазначається про те, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у Дубенському районному секторі №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області з 20 червня 2024 року.

Подання начальник Дубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_5 обґрунтовував тим, що Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, який набрав чинності 9 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028,00 гривень) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Отже, з 9 серпня 2024 року викрадення чужого майна є кримінально караним діянням, якщо його вартість становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, більше 3028,00 гривень). Раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна мала перевищувати 302 гривні 80 копійок.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 22 квітня 2024 року вартість викраденого засудженим ОСОБА_3 майна 1 лютого 2024 року складає 2734,80 гривень, а вартість викраденого майна 12 лютого 2024 року складає 961,04 гривні, що, враховуючи викладені вище норми законодавства України, виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за ст. 185 КК України.

З метою вирішення питання виконання вироку, у поданні просив звільнити від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_3 , засудженого 22 квітня 2024 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 4 ст. 185 КК України на п`ять років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ.

В судовому засіданні сторони судового провадження підтримали подання, вважали його обґрунтованим та просили задовільнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 22 квітня 2024 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 4 ст. 185 КК України на п`ять років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на період іспитового строку на засудженого ОСОБА_3 , судом покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вказаним вироком ОСОБА_3 засуджено за вчинення 1 лютого та 12 лютого 2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, тобто за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, а також за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, повторно. При цьому, такими діями заподіяно майнову шкоду потерпілій особі на суму 2734,80 гривень та 961,04 гривень.

Вирок набрав законної сили 23 травня 2024 року та 20 червня 2024 року був прийнятий до виконання Дубенським районним сектором №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 9 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць в розмірі 3028,00 гривень.

Таким чином, відповідно до ст. 51 КУпАП (в редакції Закону №3886-ІХ станом на 09.08.2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 3028,00 гривень.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння і дія згаданого Закону №3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Таким чином, діяння за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 , не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Відповідно до вимог п. 13 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

За наведених обставин, оскільки на засудженого ОСОБА_3 , розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 9 серпня 2024 року, та враховуючи те, що ОСОБА_3 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення подання та звільнення ОСОБА_3 від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Відповідно до ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від призначеного йому покарання вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 22 квітня 2024 року у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .