Справа 497/2403/24
Провадження 1-кп/522/3305/24
У Х В А Л А

07.10.2024 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

перекладача - ОСОБА_8 ,

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ЄРДР № 0000221 від 04.06.2024 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, громадянина Республіки Молдова, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд надійшов обвинувальний акт у з кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування зазначеного запобіжного заходу не змінились та не відпали.

Захисник заперечувала проти клопотання прокурора, вважала його належним чином не обґрунтованим, просила обрати підзахисному в якості альтернативного запобіжного заходу - заставу, посилаючись на недоведеність заявлених прокурором ризиків; наявність на його утриманні неповнолітньої дитини; батька, який є особою з інвалідністю та постійного місця проживання.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали, суд встановив наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.08.2024 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.10.2024, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато, докази суду не надавались та судом - не досліджувались.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що хоча обвинувачений раніше не судимий, має неповнолітню дитину, батька, який є особою з інвалідністю, проте обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, суд вважає, що заявлені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: спроби переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення - продовжують існувати.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Наявні відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе запобігти наявним ризикам.

Доказів наявності підстав, що унеможливлюють тримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я, стороною захисту - не надано, та в ході розгляду судом - не встановлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Встановлено, що Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 продовжено строком на 90 діб. Законом України № 3891-IX від 23.07.2024 зазначений Указ затверджено.

Посилання сторони захисту на наявність на утриманні обвинуваченого неповнолітньої дитини та батька, який є особою з інвалідністю, а також наявність постійного місця проживання не спростовують існування вищезазначених ризиків.

За даних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку дії обраного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах визначених ст. 197 КПК України, тобто до шістдесяти днів.

Крім того, беручи до уваги, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, суд з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне не визначати розмір застави обвинуваченому у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 315, 331, 371, 372, 376,392,395,532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 60 днів, тобто до 05 грудня 2024 року, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3