Справа № 450/3565/24 Провадження № 1-кп/450/466/24
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

06 серпня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Басівка, Пустомитівського району, Львівської області, громадянину України, українця, одруженому, не маючому на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимому,

в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 06.05.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

встановив:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 06.05.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

06.08.2024 року прокурором на адресу суду подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 09.05.2024 ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, до 05.07.2024 включно без визначенням застави. 03.07.2024 ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.08.2024 включно без визначенням застави. З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, як обвинуваченого, останньому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Необхідність продовження застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється тим, що ризики передбачені п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Зокрема, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується останньому, є особливо тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. Будучи обізнаним про покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , для уникнення відповідальності останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні) виражається у тому, обвинувачений перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на свідків, понятих, що були присутні при проведенні слідчих дій, та потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження, шляхом підкупу, примусу, погроз, з метою зміни або відмови їх надавати покази працівникам правоохоронних органів та/або суду. Вказані вище дії може вчинити як сам обвинувачений ОСОБА_4 а також будучи на волі і може залучити для цього інших осіб. Разом з цим, слід врахувати те, що обвинуваченому нічого не перешкоджає залишити територію України, з метою переховування від органу досудового розслідування та суду. Крім цього, слід врахувати той факт, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан у зв`язку із повномасштабним вторгненням Російської Федерації, при цьому частина областей України, продовжує перебувати під тимчасовою окупацією, а відтак обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення, не маючи постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків може направитись на тимчасово непідконтрольної території України, де його розшук за таким умов буде неможливим. На підставі наведеного просить клопотання задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив таке задоволити з підстав викладених в клопотанні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила застосувати до нього цілодобовий домашній арешт.

Проаналізувавши обвинувальний акт, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, з`ясувавши думку учасників процесу, суд, приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, виходячи з наступного :

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в т.ч. запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.05.2024 року, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, який ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.07.2024 року продовжено, строком до 07.08.2024 року.

За положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити документи, інше.

Обов`язок доведення цих обставин лежить на прокуророві.

Наведені прокурором у клопотанні доводи свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, а також про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні вбивства, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі , якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За положеннями п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який захід, то таке є невмотивоване та задоволенню не підлягає, оскільки ризики які зазначені при обранні та продовженні запобіжного заходу на момент розгляду даного клопотання у підготовчому судовому засіданні не відпали, тому суд приходить до висновку, що підстави для зміни обвинуваченій такого запобіжного заходу як тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід, відсутні. Окрім того відсутність ризиків стороною захисту не доведена.

Встановлені судом обставини виключають можливість уникнення ризиків, передбачений ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З огляду на наведене, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зокрема, що останній, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, немає міцних соціальних зв`язків, може впливати на потерпілу, понятих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також, враховуючи характер, ступінь суспільної небезпечності злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , тяжкі наслідки, що настали, і інші обставини, суд вважає, що ОСОБА_4 , слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів оскільки, інший, менш суворий запобіжний захід не усуне ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, без визначення розміру застави, оскільки така відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, судом може не визначатись.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183 184, 193, 194, 196, 197, 199, 315 КПК України, суд, -

постановив:

клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ,- задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 04.10.2024 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про продовження запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та скерувати начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1