Справа № 405/4775/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пасіка, Свалявського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який до затримання мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , по теперішній справі засудженого вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.04.2019 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.1 ч.70, ч.1 ст.71 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді виправних робіт з відрахуванням із заробітної плати в дохід держави 20%,

встановив:

захисника ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах засудженого ОСОБА_5 з клопотанням в порядку положень ст.82 КК України, у якому просив замінити останньому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт з відрахуванням із заробітної плати в дохід держави 20%.

В судовому засіданні захисник та засуджений підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений не став на шлях виправлення.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого № 104-М-24, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

Основними засобами виправлення та ресоціалізації засуджених є: встановлений порядок виконання та відбування покарання; суспільно-корисна праця; соціально-виховна робота; загальноосвітнє і професійно-технічне навчання; громадський вплив.

Встановлений порядок виконання та відбування покарання - це не що інше, як режим виконання та відбування покарання, відповідно до визначення, наведеного у ст. 102 КВК України. Режим, являючись одним із засобів виправлення засуджених, по суті створює основу для застосування всіх інших засобів впливу на них.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, вирішуючи питання щодо можливості застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, суд оцінює поведінку останнього протягом всього періоду відбування покарання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.04.2019 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.1 ч.70, ч.1 ст.71 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. У відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України зараховано час перебування ОСОБА_5 під вартою з 05.09.2017 по 07.09.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку покарання 07.09.2017, кінець строку 05.09.2027. На даний час засуджений відбув більше 2/3 строку покарання.

Згідно наданих ДУ «Кропивницька ВК (№6)» характеризуючих матеріалів відносно засудженого ОСОБА_5 , останній до затримання мав постійне місце проживання, одружений, має малолітню дитину, закінчив ІНФОРМАЦІЯ_2 , здобувши професію «Електромонтер з обслуговування електроустановок 3 розряду». До відбування покарання був офіційно та неофіційно працевлаштований. У засудженого відсутні прояви неадекватної поведінки. Вмотивований до припинення вживання та невживання на свободі алкогольних напоїв, проходить відповідні програми. Соціальні зв`язки підтримуються. Не вчиняв порушень встановленого режиму відбування покарання протягом останніх пів року. Відбуваючи покарання в ДУ «Петрівська ВК (№49)» отримав три заохочення у вигляді подяк. У ДУ «Кропивницька ВК (№6)», у яку прибув в квітня 2024 року бере активну участь у програмах та заходах, які проводяться в установі, має бажання змінити своє життя.

При цьому, після прибуття до ДУ «Кропивницька ВК (№6)» не працевлаштований, до робіт по благоустрою установи, згідно ч.5 ст.118 КВК України не залучався, періодично вчиняє дії, пов`язані з погрозами або насильством, не може передбачити наслідки своїх дій, не бере відповідальності за вчинені дії на себе, вважає, що деякі типи антисоціальної поведінки прийнятні. За весь час відбування покарання ДУ «Петрівська ВК (№49)» допустив 17 порушень встановленого порядку відбування покарання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені.

Разом з тим, визначення ступеню виправлення засудженого здійснюється відповідно до Методики визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 19.01.2023 за № 294/5 (далі Методика).

Зокрема, Методика визначає єдині підходи до визначення ступеня виправлення засуджених, щодо яких може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (далі - заміна покарання) відповідно до статей 81, 82 КК, та в інших випадках, передбачених кримінально-виконавчим законодавством, для визначення ступеня виправлення засудженого.

Пунктом 2 Розділу І Методики регламентовано, що ступінь виправлення засудженого визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, проведеної згідно з методичними рекомендаціями, визначеними Міністерством юстиції України та з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, а також стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим (далі - Індивідуальна програма засудженого), яка є складовою Щоденника індивідуальної роботи із засудженим, Щоденника соціально-виховної роботи із засудженим неповнолітнім, визначених Положенням про відділення соціально-психологічної служби, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року № 2300/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04 листопада 2013 року за № 1863/24395 (далі - Щоденник), та відображається у висновку щодо ступеня виправлення засудженого (далі - Висновок), форма якого наведена в додатку до цієї Методики.

Пунктом 1 Розділу ІІ Методики визначено, що під час складання проекту висновку враховуються: інформація, отримана з матеріалів особової справи; дані з Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту; оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, визначена за допомогою підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту; стан реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим; дані Щоденника.

Відповідно до пункту 9 Розділу ІІ Методики складений проект висновку подається для подальшого обговорення та розгляду комісією, визначеною розділом VI Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 червня 2012 року № 847/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 14 червня 2012 року за № 957/21269 (далі - комісія).

Методикою визначено, що у структурі висновку передбачаються шість розділів: І «Загальна інформація», II «Критерії оцінки виправлення засудженого», III «Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення», IV «Стан реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи», V «Характеристика під час відбування покарання», VI «Психологічна характеристика засудженого».

Згідно з пунктом 10 Розділу ІІ Методики після обговорення результатів інформації, наведеної у проекті висновку, комісією підсумовується загальний бал розділів ІІ-VІ та визначається відповідний ступінь виправлення засудженого, а саме: якщо бал дорівнює або менше «64», то засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до заміни покарання на підставі статей 81, 82 КК; якщо бал становить «65» та вище, то засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання на підставі статей 81, 82 КК.

З наданого суду висновку щодо ступеню виправлення засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він був складений відповідно до зазначених вище приписів.

Після обговорення результатів інформації, наведеної у проекті висновку щодо ОСОБА_5 , комісією підсумовано загальну кількість балів розділів ІІ-VІ висновку, яка становить 51 бал, що свідчить про те, що засуджений не став на шлях виправлення, тобто не довів свого виправлення.

За час відбування покарання, а саме на протязі 5 років засуджений мав 17 стягнень, тоді як заохочень застосовувалися відносно нього один раз у 2023 році та два рази у 2024 році, що не свідчить про стабільність та послідовність виправлення.

Отже, протягом тривалого проміжку строку відбування сукупність характеристик вказує на те, що поведінка та ставлення до праці засудженого не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

З огляду на викладене, дане клопотання є безпідставним, тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

В задоволені заяви захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді виправних робіт з відрахуванням із заробітної плати в дохід держави 20%, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6