Справа № 175/5131/19
Провадження №11-кп/801/997/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого в режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали судового провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

Захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Вінницької області від 03.07.2023 у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2024 відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Своє рішення суд мотивував тим, що останній своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 порушується питання про скасування судового рішення та постановлення нової ухвали про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_7 .

Захисник вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження. Суд дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, належно не врахував особу засудженого, дотримання ним правил внутрішнього трудового розпорядку, беззаперечного виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, ставлення до праці та характеристики в цілому.

Засуджений ОСОБА_7 також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу і застосувати до нього ст. 81 КК України, оскільки він відбув 2/3 частини строку свого покарання.

Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого та його захисника на підтримку апеляційних скарг, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

З наведеного слідує, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Відбув 2/3 строку покарання.

Наразі ОСОБА_7 відбуває покарання в державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)».

Приймаючи рішення про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, суд дослідивши характеризуючі дані, дійшов висновку, що в матеріалах провадження відсутні відомості, що останній довів своє виправлення.

Ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_7 , його ставлення до праці та його особу, які б свідчили, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково, судом не встановлено. Натомість встановлено, що ОСОБА_7 , який неодноразово судимий та відбував покарання у місцях позбавлення волі, двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, а отримане одне заохочення не має системного характеру.

Також колегія суддів бере до уваги, що рішенням комісії установи від 16.04.2024 засудженому ОСОБА_7 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання як особі, що не довела свого виправлення.

Апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду, вважає висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, обґрунтованими та належним чином вмотивованими.

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не наводять обґрунтованих доводів незаконності судового рішення.

Клопотання розглянуто судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, досліджено необхідні матеріали провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4