Справа № 288/2399/24
Провадження № 1-в/288/62/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року. смт.Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали подання в.о. начальника Житомирського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_2 , щодо вирішення питання про приведення вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 07 березня 2023 року відносно ОСОБА_3 засудженого за частиною четвертою статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням статей 75, 76 КК України у відповідність до вимог чинного законодавства,

встановив:

До Попільнянського районного суду в Житомирській області надійшло подання в.о. начальника Житомирського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_2 , щодо вирішення питання про приведення вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 07 березня 2023 року відносно ОСОБА_3 засудженого за частиною четвертою статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням статей 75, 76 КК України у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886 ІХ.

В поданні вказано, що вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить 1087.10 гривень, тобто на момент вчинення ОСОБА_3 правопорушення 27 вересня 2022 року вказана сума була менше 2481.00 гривень.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Вказаним законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції:

Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

В поданні в.о. начальника Житомирського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області просить Попільнянський районний суд Житомирської області розглянути питання про приведення судового рішення щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ.

Разом з тим, у поданні в.о. начальника Житомирського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області не зазначено, яким чином слід привести вирок у відповідність до вимог Закону, а також те, яким чином приведення вироку у відповідність до вказаного Закону поліпшить становище засудженого відповідно до статті 5 КК України.

Крім того, у поданні не наведено підстав, чому вирок має приводитись у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року, враховуючи те, що ним внесені зміни лише до Кодексу України про адміністративні правопорушення, при цьому кримінальна відповідальність визначається саме Кримінальним кодексом України.

Нормами діючого КПК України не передбачено такої процесуальної дії, як «приведення судового рішення у відповідність до закону». Орган пробації у клопотанні не конкретизує питання, яке повинен вирішити суд у порядку частини першої статті 537 КПК України.

Відповідно до положень пункту 2 частини другої статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Статтями 75, 76 КК України передбачено можливість звільнення особи від відбування покарання з випробуванням із покладенням на засудженого певних обов`язків. При цьому нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, що прямо визначено в частині четвертій статті 76 КК України.

Аналогічні положення закріплені в статті 163 КВК України, якою визначено, що нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Отже, з наведених норм законодавства слідує, що ключовим правилом при визначенні особі випробувального терміну та звільнення особи від відбування покарання є здійснення органом пробації нагляду за особою за місцем її проживання, що прямо визначено в частині четвертій статті 76 КК України, статтях 163, 164 КВК України, та реалізація органом пробації за місцем проживання особи системи наглядових і соціально-виховних заходів, що застосовуються за рішенням суду та відповідно до закону до засуджених.

З доданих до подання матеріалів особової справи ОСОБА_3 вбачається, що під час здійснення перевірок фактичного місця проживання ОСОБА_3 було встановлено, що він станом на 11 листопада 2024 року ОСОБА_3 проходить курс психо-соціальної корекції у тренінговому центрі для алко-наркозалежних ГО «Рестарт Лайф» за адресою: Київська область, Фастівський район, село Мостище, вулиця Зарічна,6-В та потребує подальшого проходження цього курсу орієнтовно 12 місяців.

Таким чином, встановленим фактичним місцем проживання засудженого є АДРЕСА_1 , а тому Попільнянський районний суд Житомирської області, з огляду на вимоги пункту 2 частини другої статті 539 КК України, не відноситься до меж територіальної юрисдикції виконання вироку, яким ОСОБА_3 призначено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У КПК України відсутня спеціальна норма, яка б регламентувала дії судді у разі встановлення невідповідності подання вимогам законодавства, а тому враховуючи такі загальні засади кримінального провадження, як верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення подання.

Разом з тим, суд звертає увагу, що орган пробації не позбавлений можливості повторного звернення до суду з таким поданням після його належного правового обґрунтування.

Керуючись статтею 163 КВК України; статтями 7, 9, 369-372, 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання в.о. начальника Житомирського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_2 , щодо вирішення питання про приведення вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 07 березня 2023 року відносно ОСОБА_3 засудженого за частиною четвертою статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням статей 75, 76 КК України у відповідність до вимог чинного законодавства - повернути для належного оформлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1