Номер провадження: 11-сс/813/1132/24
Справа № 523/6293/24 1-кс/523/2316/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 липня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000565 від 12.04.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 липня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 Головного управління національної поліції України в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч.2 ст.263; ч.2 ст.309, ч.2 ст.194 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 09 вересня 2024 року включно.

В якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава в розмірі 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень та у разі внесення застави на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, або визначити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що слідчий суддя погоджуючись з доводами прокурора викладеними в клопотанні про застосування запобіжного заходу послався лише на тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 злочинів.

Поза увагою слідчого судді залишилось те, що свідчить на користь підозрюваного, а саме, що ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, надав слідчим інформацію, яка допомогла у розкритті злочинів.

Крім того, ОСОБА_8 є учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем мешкання, проживає разом з батьками.

Більш того, визначаючи підозрюваному розмір застави слідчий суддя не дав оцінку його майновому стану.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просила застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

Зазначила, жодний ризик передбачений ст.177 КПК України не був доведений поза розумним сумнівом.

Крім того слідчий у клопотанні просив визначити підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень та за власної волі визначив підозрювану заставу у значно більшому розмірі.

Наголосила, що визначена слідчим суддею застава є завідомо непомірною для підозрюваного та його родини.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, проте надіслала клопотання, в якому просила розглянути апеляційні скарги без її участі, в зв`язку з зайнятістю в інших процесах, а за результатами апеляційного розгляду просила залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

З огляду на положення ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважав за можливе розглянути апеляційні скарги захисників без участі прокурора.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч.2 ст.263; ч.2 ст.309 та ч.2 ст.194 КК України за обставин, викладених у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а обґрунтованість його підозри підтверджується долученими до клопотання письмовими доказами.

Матеріали кримінального провадження, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми та вагомими для висновку про обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_8 .

При цьому захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в своїх апеляційним скаргах не оскаржують обґрунтованість підозри ОСОБА_8 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_8 підозрюється у вчинені двох нетяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263 та ч.2 ст.309 КК України та двох тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч.2 ст.194 КК України.

При цьому санкція ч.2 ст.194 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, апеляційний суд вважає, що ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду існує і є обґрунтованим.

Ризик, передбачений п.1) ч.1 ст.177 КПК України підтверджується і тими обставинами, що у ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків.

Крім того, апеляційний суд вважає, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може продовжувати вчиняти нові злочини.

Існування ризику, передбаченого п.5) ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_8 вже притягався до кримінальної відповідальності, а саме 26.03.2014 року він був засуджений Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим слідчим ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_8 та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

При цьому, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя в якості альтернативного запобіжного заходу визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_8 , який не відповідає критеріям необхідності та пропорційності.

В порушення вимог п.2) ч.5 ст.182 КПК України слідчий суддя не врахував, що максимальний розмір застави для особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може бути визначений в сумі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положення ч.5 ст.182 КПК України чітко регламентують те, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Апеляційний суд вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не були належним чином виконанні вимоги ч.5 ст.182 КПК України, оскільки в ухвалі відсутнє обґрунтування виключності випадку, який виправдовує застосування до підозрюваного ОСОБА_8 застави саме в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень

Апеляційний суд звертає увагу на тому, що у своєму клопотанні слідчий просив визначити в якості альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_8 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень

В свою чергу до повноважень слідчого судді, в тому числі, відноситься здійснення контролю щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу до підозрюваного, який запропонований слідчим чи прокурором у відповідному клопотанні. При цьому, діючим кримінальним процесуальним законом не передбачена можливість слідчого судді за власної ініціативи застосувати до підозрюваного більш суворий запобіжний захід, ніж запропонований у клопотанні слідчого, прокурора.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя вийшов за межі вимог клопотання та за власної ініціативи збільшив розмір застави запропонований слідчим, чим погіршив становище підозрюваного, не вмотивувавши своє рішення в цій частині, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Викладені обставини є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Відповідно до п.4) ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно до п.2) ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд, скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, в якості альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суд враховує особу ОСОБА_8 , зокрема і те, що раніше він притягався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зав`язків, та вважає, що йому в якості альтернативного запобіжного заходу необхідно визначити заставу в максимальних межах, встановлений п.2) ч.5 ст.182 КПК України, а саме - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень (3028 грн. * 80).

На переконання апеляційного суду такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 липня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 09 вересня 2024 року включно з визначенням розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 Головного управління національної поліції України в Одеській області ОСОБА_9 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 09 вересня 2024 року включно.

Визначити в якості альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_8 заставу 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень (3028 грн. * 80 ).

Застава може бути внесена підозрюваним або іншою фізичною, юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування заставних сум:

Банківські реквізити; Депозитний рахунок для зарахування заставних сум

Отримувач: Одеський апеляційний суд,

Рахунок отримувача UA1086720; ІНФОРМАЦІЯ_3 , код банку 820172. Призначення платежу: згідно ухвали суду від 23.07.2024 року, заставна сума за ОСОБА_8 , (номер провадження №11-сс/813/1132/24; судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 )

У разі внесення застави на відповідний рахунок Одеського апеляційного суду ОСОБА_8 підлягає негайному звільненню з під варти, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1)прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

2)не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду з населеного пункту, в якому він проживає;

3)повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

5)здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на підозрюваного обов`язків становить до 09 вересня 2024 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4