Справа № 481/1386/24
Провадж.№ 1-кс/481/505/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2024 року слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньо освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2024 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 від 16.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 16.08.2024 до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від наряду СРПП ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області в складі сержанта поліції ОСОБА_7 та сержанта поліції ОСОБА_8 про те, що 15.08.2024 біля 23.52 год. невстановлена особа, знаходячись в легковому автомобілі марки «ВАЗ» червоного кольору та рухаючись по бетонованій дорозі між с. Вівсянівка та с. Софіївка Баштанського (колишнього Новобузького) району Миколаївської області, здійснила замах на вбивство працівників поліції у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, шляхом підриву невстановленого вибухового пристрою, який було кинуто під час руху з вказаного автомобіля під час його переслідування, внаслідок чого службовий автомобіль "TOYOTA PRIUS" отримав осколкові механічні пошкодження.

16.08.2024 слідчим СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 порушуючи законні умови поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, у невстановлений час, але до 23 год. 52 хв. 15 серпня 2024 року та у невстановленому місці, незаконно придбав гранату невстановленого типу, яку розпочав незаконно носити при собі.

Зазначену гранату невстановленого типу ОСОБА_4 носив при собі до 23 год. 52 хв. 15 серпня 2024 року, а саме до моменту її вибуху на польовій дорозі між с. Вівсянівка та с. Софіївка Баштанського району Миколаївської області.

Також установлено, що відповідно до наказів начальника ГУНП в Миколаївській області сержант поліції ОСОБА_7 та сержант поліції ОСОБА_8 призначені на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області та на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області відповідно.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи Національної поліції є правоохоронними органами.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 займаючи вказані вище посади, маючи спеціальні звання сержантів поліції, з моменту призначення на ці посади є працівниками правоохоронного органу.

Відповідно до книги нарядів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області сержант поліції ОСОБА_7 та сержант поліції ОСОБА_8 з 08 год. 00 хв. 15 серпня 2024 року до 08 год. 00 хв. 16 серпня 2024 року заступили на добове чергування в складі наряду «Ефект 19», отримали табельну вогнепальну зброю на період добового чергування та службовий автомобіль «Toyota Prius», д. н. з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» правопорушення щодо поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.

Так, приблизно 15.08.2024 о 23 год. 40 хв. більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не надалося за можливе, нарядом поліції «Ефект 19» в складі сержанта поліції ОСОБА_7 та сержанта поліції ОСОБА_9 , які знаходились при виконанні своїх службових обов`язків, були одягнуті у формений одяг однострій, перебували у службовому транспорті автомобілі «Toyota Prius», д. н. з. НОМЕР_1 , з встановленими червоними та синіми маячками, наліпками «Поліція», під час відпрацювання Софіївської ОТГ було помічено автомобіль ВАЗ 2106 червоного кольору без державного номерного знаку, який рухався з порушенням ПДР України під керуванням ОСОБА_10 , в середині якого перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_11 .

На законну вимогу працівників поліції, який подавався червоними та синіми маячками та дублювався звуковим сигналом, автомобіль ВАЗ 2106 червоного кольору, без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_10 , не зупинився та продовжив рух, у зв`язку із чим працівниками поліції почалося переслідування даного автомобіля.

В цей час, а саме 15.08.2024 о 23 год. 52 хв., під час руху по польовій дорозі між АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , який перебував в салоні на передньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ 2106 червоного кольору, без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_10 , виник умисел на вбивство працівників поліції, які знаходились в службовому автомобілі «Toyota Prius», д. н. з. НОМЕР_1 , при виконанні своїх службових обов`язків, з метою уникнення переслідування та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, достеменно знаючи та розуміючи, що переслідується працівниками поліції, тримаючи в руках предмет, зовні схожий на гранату невстановленого типу з закрученим запалом, вийняв кільце з запобіжної чеки, після чого здійснив кидок гранати через праве бокове переднє скло автомобіля ВАЗ 2106 червоного кольору, без державного номерного знаку, в напрямку переслідуючого їх автомобілю працівників поліції.

Після чого, відбувся вибух предмету, зовні схожого на гранату невстановленого типу, поруч із службовим автомобілем «Toyota Prius», д. н. з. НОМЕР_1 , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження та подальший рух на ньому був не можливий.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, спрямовані на умисне вбивство працівників правоохоронного органу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , y зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків, однак суспільно небезпечні наслідки не настали з причин, що не залежали від його волі.

З долучених до клопотання доказів вбачається, що 16.08.2024 року відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження за №0000421 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

16.08.2024 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

16.08.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтована слідчим наявністю ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, який є особливо тяжким злочином, тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, ОСОБА_4 не працює, не одружений та не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що останній може безперешкодно покинути місце свого проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та в подальшому від суду. Також, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, шляхом умовлянь, погроз, підкупу або в інший спосіб схилити їх до зміни показань на свою користь, чим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні чи взагалі схиляти від відмови давати свідчення або дачі неправдивих показів, як і таких, які його виправдовують, тощо. Підставою вважати цей ризик реальним є те, що підозрюваний ОСОБА_4 тривалий час спілкується із свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і йому відоме місце проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні, крім того, останньому відомо місце роботи потерпілих, що також дає йому можливість здійснювати на останніх тиск.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 з посиланням на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, а також на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, просив задовольнити клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просячи застосувати до нього менш суворий запобіжний захід, оскільки він у скоєному розкаюється та не мав умислу на вбивство поліцейських .

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання прокурора заперечував, та вважав за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашного арешту, з огляду на підозру особи у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, обґрунтувавши тим, що ризики, заявлені прокурором не доведені, натомість повідомив, що підозрюваний, який раніше не судимий та характеризується виключно позитивно, проживає разом з бабусею ОСОБА_12 , за якою здійснює постійних догляд, оскільки його матір ОСОБА_13 , яка також хворіє, не може здійснювати такий, також має наречену ОСОБА_14 , яка перебуває в стані вагітності, а тому вважати, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків підстав не має. Також підозрюваний не має на меті здійснювати тиск на потерпілих і свідків, які вже допитані, а їх показання зафіксовані на технічних носіях. Вчинене підозрюваним не є його типовою поведінкою, а лише негативний збіг обставин.

Вислухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_4 і його захисника ОСОБА_5 , допитавши свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та перевіривши матеріали кримінального провадження, прихожу такого висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, серед іншого, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема передбачені ст.178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст.194 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч. 2 ст.183 КПК України).

Згідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених в клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, доведено наданими слідчим доказами кримінального провадження (витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 від 16.08.2024 року, рапортом помічника чергового ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 від 16.08.2024 року, протокол огляду місця події від 16.08.2024 року, фототаблицею до протоколу огляду місця події від 16.08.2024 року, копією журналу № 529 перед рейсових (щоденних) інструктажів штатних та позаштатних водіїв ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, копією книги нарядів № 530 ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, копією журналу № 517 використання і зберігання транспортних засобів у ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, копією журналу № 524 обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації у ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, копією книги № 525 видачі-приймання майна, закріпленого за черговою частиною ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16.08.2024 року, копією виписки № 1232 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 від 16.08.2024 року, копією довідки виданої лікарем неврологом від 16.08.2024 року, копією спеціального жетона № 0147988 серії МКП № 013630 від 13.01.2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 16.08.2024 року, копією спеціального жетона №0032666 серії МКП №013221 від 07.10.2022 року, копією довідки виданої лікарем неврологом від 16.08.2024 року, копією виписки № 1231 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_8 від 16.08.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.08.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.08.2024 року, протоколом огляду предмету від 16.08.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 16.08.2024 року, рапортом заступника начальника СКП ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_18 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 16.08.2024 року.

При цьому, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Обгрунтування сторони захисту про наявність таких соціальних зв`язків, які б перешкодили підозрюваному, з урахуванням тяжкості покарання за злочин, у якому він підозрюється, ухилитись від органів досудового розслідування та суду, слідчим суддею ставиться під сумнів, оскільки обставини, повідомлені захисником щодо сімейного стану ОСОБА_4 та його обов`язків щодо членів сім`ї не є достатнім переконанням наявності стримуючих факторів, що запобігли б порушенню процесуальних обов`язків підозрюваним.

Крім того, ОСОБА_4 відоме місце проживання свідків, з якими він має тісний зв`язок та товаришує, що також може спричинити ризик їх подальшого спілкування, у ході якого підозрюваний, з метою уникнення відповідальності, може незаконно впливати на них. Також, останньому відомо місце роботи потерпілих, що також дає йому можливість здійснювати на останніх тиск.

Наявність в матеріалах кримінального провадження протоколів допиту свідків і потерпілих, не є остаточною інформацією для постановлення судового рішення щодо винуватості чи невинуватості особи, оскільки, виходячи з принципу безпосередньості судового розгляду потерпілі і свідки підлягають допиту в судовому засіданні під час судового розгляду справи.

Встановлені в судовому засіданні факти та обставини приводять до висновку про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості переховуватися від органів досудового розслідування, суду і незаконного впливу на потерпілих та свідків.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Беручи до уваги викладене, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, враховуючи обґрунтованість пред`явленої підозри, особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, стан його здоров`я, слідчий суддя вважає, що запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам можливо лише шляхом застосування до ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який встановлюється строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та не зможуть запобігти настанню вище перерахованих ризиків.

Слідчий суддя, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, вважає безпідставним визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства.

З урахуванням вищевикладеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.176-178, 183, 196, 197, 205, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, починаючи з моменту його затримання, тобто з 16 серпня 2024 року 16:30 до 14 жовтня 2024 року 16:30 включно, з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 , його захиснику та прокурору і надати для виконання начальнику ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали - шістдесят днів.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 17:30 год. 17.08.2024 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1