печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000016 від 18.01.2023,-

ВСТАНОВИВ:

15.08.2024 засобами поштового зв`язку прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

У судове засідання прокурор подав заяву, в якій просив розглядати клопотання без його участі, вимоги підтримав.

Власник майна та його представник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що неприбуття сторін, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Так, прокурор обґрунтовує клопотання тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 18.01.2023 за ознаками кримінальним правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції статті станом на 07.05.2022), ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленому місці та невстановлений час, але не пізніше липня 2022 року у ОСОБА_4 виник умисел на створення злочинної організації для систематичного вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності та кримінальних правопорушень у сфері господарської діяльності, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а також подальшої легалізації майна, отриманого від протиправної діяльності.

Зокрема, слідчий вказує, що з метою забезпечення сталого функціонування злочинної організації, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2022 року, до її діяльності були залучені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які добровільно вступивши до складу злочинної організації з метою вчинення злочинів проти власності, а також беручи активну участь в її діяльності, виконували функції старших менеджерів організації, зокрема: виконували функції з адміністрування публічно-доступних каналів «ТОВАРКА.UА» та «Товарний бізнес України»; безпосередньо спілкувались із особами, які мали намір інвестувати у придбання окремих категорій товарів з метою отримання прибутку; підшукували банківські картки та електронні гаманці для акумуляції грошових коштів, отриманих від протиправної діяльності; підшукували осіб для залучення до протиправної діяльності злочинної організації; забезпечували виведення грошових коштів, отриманих від протиправної діяльності, з банківських рахунків та електронних гаманців для їх подальшої легалізації та розподілу між членами злочинної організації.

14.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.07.2024 (справа № 757/31085/24-к; пр. 1-кс/27467/24) проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_7 , в ході якого вилучено майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме:Банківську картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_1 ; Банківську картку банку «UKRSIBBANK» № НОМЕР_2 Банківську картку банку «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_3 ;Банківську картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_4 ;Банківську картку банку «Monobank» № НОМЕР_5 ; Банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_6 ; Банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ;Банківську картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_8 ; Флешнакопичувач чорного кольору; Жорсткий диск марки «Seagate» WWN: НОМЕР_9 ;SSD диск марки «Patriot Burst Elite 240GB» № НОМЕР_10 ; Мобільний телефон марки «iPhone Xr» серійний № НОМЕР_11 , ІМЕІ 1: НОМЕР_12 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_13 , в чохлі чорного кольору з сім картою абонентського номеру НОМЕР_14 ;Два паперові згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору; Пластиковий предмет схожий на «гріндер» з залишками речовини рослинного походження; Металевий предмет схожий на мундштук з нашаруванням речовини темного кольору та попелу; Резиновий предмет чорного кольору, який схожий на мундштук з нашаруванням речовини темного кольору.

Постановою про визнання речовими доказами від 15.08.2024 вказані предмети та речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_7 що визнано речовим доказом та вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- Банківську картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_1 ;

- Банківську картку банку «UKRSIBBANK» № НОМЕР_2

- Банківську картку банку «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_3 ;

- Банківську картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_4 ;

- Банківську картку банку «Monobank» № НОМЕР_5 ;

- Банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_6 ;

- Банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ;

- Банківську картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_8 ;

- Флешнакопичувач чорного кольору;

- Жорсткий диск марки «Seagate» WWN:5000С3;

- SSD диск марки «Patriot Burst Elite 240GB» № НОМЕР_10 ;

- Мобільний телефон марки «iPhone Xr» серійний № НОМЕР_11 , ІМЕІ 1: НОМЕР_12 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_13 , в чохлі чорного кольору з сім картою абонентського номеру НОМЕР_14 ;

- Два паперові згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору;

- Пластиковий предмет схожий на «гріндер» з залишками речовини рослинного походження;

- Металевий предмет схожий на мундштук з нашаруванням речовини темного кольору та попелу;

- Резиновий предмет чорного кольору, який схожий на мундштук з нашаруванням речовини темного кольору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9