cправа № 570/29/13- к
провадження № 1-і/570/4/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі сілдчого судді судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри 10) клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

покликаючись на відсутність необхідності в арешті майна представник власника майна адвокат ОСОБА_5 у поданій 23 квітня 2024 року заяві просить скасувати накладений 18 вересня 2012 року старшим слідчим СВ Рівненського РВ УМВС арешт на все майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Директор філії «Костопільське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - головний лісничий ОСОБА_7 у поданому клопотанні просить скасувати арешт з майна, оскільки будь-які претензії до ОСОБА_6 на даний час відсутні.

Ст.29 (склад доходів Державного бюджету України) Бюджетного кодексу України визначено, що 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності перераховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідно до п.п.4 ч.1 ст.69-1 (надходження спеціального фонду місцевих бюджетів) Бюджетного кодексу України 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Кошти, що відшкодовані ОСОБА_6 на виконання вироку Рівненського районного суду від 15.11.2013 у справі Ne570/29/13-к в сумі 150 938,12 грн. були перераховані до відповідних бюджетів. При цьому, у зв?язку із неодноразовими реорганізаціями державних лісогосподарських підприємств надати виписку із банківського рахунку на даний час немає можливості. Додатково підтверджує факт повного відшкодування ДП «Ліси У країни» заподіяних ОСОБА_6 та іншими збитків в сумі 150 938,12 грн., що стягнуті з ОСОБА_6 та інших вироком Рівненського районного суду від 15.11.2013 у справі N9570/29/13-к, у зв?язку із чим виконавче провадження N?4804779, відкрите 09.07.2015 Виноградівський РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області щодо ОСОБА_6 , на даний час завершене.

Учасники кримінального провадження належним чином повідомлені про розгляд даної скарги, у поданих до суду заявах просять розглянути клопотання у їх відсутність.

Неприбуття в судове засідання осіб, які належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Зважаючи на дані обставини, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення, беручи до уваги встановлені строки розгляду клопотання, суд вважає за можливе розглянути клопотання на підставі наданих доказів за відсутності учасників та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд встановив такі обставини.

18 вересня 2012 року постановою старшого слідчого СВ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 накладений арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 .

15 листопада 2013 року ОСОБА_6 засуджений Рівненським районним судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ст.246 КК України.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 на користь Державного підприємства "Клеванське лісове господарство" збитки в сумі 150 938 грн. 12 коп.

Арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_6 не скасовувався.

17 березня 2014 року виданий виконавчий лист, який перебував на виконанні у Виноградівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

20 червня 2018 року головний державний виконавець Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управліня юстиції у Закарпатський області ОСОБА_11 винесла постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.3 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки той відмовився залишати за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення. Була припинена чинність арешту майна боржника.

21 березня 2024 року нею ж була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору. Була припинена чинність арешту майна боржника.

При розгляді скарги підлягають застосуванню такі норми права.

Ст.129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

У п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» конкретизовано, що у разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

За загальним правилом, арешт, накладений у рамках кримінального провадження, знімається за правилами кримінального судочинства. Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні, є єдиним визначеним способом захисту права власності.

За таких обставин очевидно, що власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою, прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення.

Арешт майна боржника є заходом, який застосовується для забезпечення виконання судового рішення, що підлягає примусовому виконанню. У разі повернення виконавчого документа стягувачу виконавче провадження не є завершеним.

Оскільки вирок стосовно ОСОБА_6 набрав законної сили, заподіяні кримінальним правопорушенням збитки відшкодовані у повному обсязі, у стягувача відсутні будь-які претензії до боржника, накладений арешт не знятий, є достатні підстави для скасування накладеного постановою слідчого від 18.09.2012 арешту на майно, зокрема, ОСОБА_6 у судовому порядку. З урахуванням вищезазначеного, приймаючи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту майна, вважаю клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На даний час вказана заборона не відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, тому порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданнями цього кримінального провадження. Вважаю, що задоволення клопотання забезпечить справедливу рівновагу між інтересами сторін, що узгоджується з положеннями ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як незняття арешту з майна за таких обставин порушує передбачені ст.1 Протоколу міжнародної конвенції з прав людини та ст.21, 41 Конституції України права на свободу володіння майном.

Відповідно до роз`яснень п.13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року, рішення за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п.9 ч.1 ст.309 КПК України), оскарженню не підлягає. Чинний КПК України не передбачає можливості оскарження в апеляційному порядку даного рішення слідчого судді. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись ст.174, 307 КПК України, суд

у х в а л и в:

???Скасувати арешт на все нерухоме майно ОСОБА_6 , накладений постановою старшого слідчого СВ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області капітаном міліції ОСОБА_12 від 18.09.2012 про накладення арешту на майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1