Справа № 467/1466/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка заяву судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 0000628 від 05.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України (справа №467/1466/24).

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024 року судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 передане кримінальне провадження № 0000628 від 05.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України (справа № 467/1466/24).Справі присвоєно єдиний унікальний номер № 467/1466/24(провадження 1-кс/467/183/24).

09 жовтня 2024 року головуючий суддя ОСОБА_3 заявила про самовідвід з посиланням на те, що згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища. Службовою особою, якій згідно обвинувального акту було запропоновано та надано ОСОБА_4 неправомірну вигоду є ОСОБА_5 (матеріали відносно якого згідно обвинувального акту виділені в окреме провадження).

Водночас, у її провадженні перебуває справа № 467/1453/24, кримінальне провадження № 0000691 від 31.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України. Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням наданого їй службового становища. Особою, яка надавала неправомірну вигоду ОСОБА_5 вказаний ОСОБА_4 .

Тобто, обидва обвинувальні акти стосуються однієї і тієї ж події. Також, як слідує з реєстрів матеріалів досудового розслідування, матеріали кримінального провадження № 0000691 виділені 31.07.2024 року з матеріалів кримінального провадження № 0000628 від 05.07.2024 року.

Крім того, за даними реєстрів матеріалів досудового розслідування до обох обвинувальних актів, у кримінальних провадженнях № 0000628 від 05.07.2024 року та № 0000691 від 31.07.2024 року використані матеріали кримінального провадження № 000000701, зокрема, результати обшуку в приміщеннях медичної частини ДУ «Південноукраїнської виправної колонії № 83», проведеного 12.03.2024 року, результати обшуку автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , результати дослідження речових доказів, вилучених під час зазначених обшуків, протокол допиту ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №000000701.

Кримінальне провадження №000000701 від 13.12.2023 року також перебувало у неї на розгляді і за результатом цього розгляду 17.06.2024 року нею ухвалено вирок, досліджено документи, що стосувались речових доказів вилучених підчас зазначених вище обшуків, прийнято рішення щодо речових доказів та документів.

Вважає, що за таких обставин не може розглядати кримінальне провадження №0000628 від 05.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, оскількизазначене може викликати сумніви учасників кримінального провадження у моїй безсторонності.

Посилаючись на викладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, заявила про самовідвід.

Прокурор надіслав на адресу суду заяву про розгляд заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 без його участі.

В судове засідання інші учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву про самовідвід, суд дійшов наступного висновку.

Незалежність та неупередженість суду є однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави. Це одна із основних засад судочинства в Україні, один із основоположних принципів організації та діяльності судових органів за кордоном, зокрема у праві Європейського Союзу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Стаття 81 КПК України не забороняє суду розглядати заяви про відвід (самовідвід) за відсутності учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених, зокрема ст. 75 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід, який має бути обґрунтований.

Статтею 75 КПК України передбачені обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Так, відповідно до частини 1 слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Перелік підстав для відводу викладений в ст. 75 КПК України і є вичерпним.

Всі підстави відводу, викладені у ст. 75 КПК України, є очевидними, крім обставин, зазначених у пункті 4 частини 1.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «Кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків».

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року) у справі «Білуха проти України» від 28 жовтня 1998 року та інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Європейський суд з прав людини у справі «Ilie v. Romania» та, розглядаючи інші справи, вже констатував, що сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків. Отже, суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності. Натомість у ЄСПЛ дійшли висновку, що сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду. Утім, є одне «але» - сумніви мають бути основані на фактичних обставинах, тобто припущення до уваги не беруться.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р., визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку із вказаними у заяві про самовідвід обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, має брати самовідвід або бути відведений.

Європейський суд з прав людини у справі «Ilie v. Romania» та, розглядаючи інші справи, вже констатував, що сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків. Отже, суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності. Натомість у ЄСПЛ дійшли висновку, що сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду. Утім, є одне «але» - сумніви мають бути основані на фактичних обставинах, тобто припущення до уваги не беруться.

Виходячи із викладеного, з метою попередження виникнення сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді при винесенні рішення у кримінальному провадженні № 0000628 від 05.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, зважаючи на вимоги п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, заява про самовідвід судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 82, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 0000628 від 05.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України- задовольнити.

Відвести суддюАрбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження № 0000628 від 05.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1