Справа № 206/4587/24
Провадження № 1-в/206/236/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участі в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро подання в.о. начальника відділу № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, про приведення вироку суду у відповідність згідно з діючим законодавством відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 18.10.2010 р. Корюківським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.199, ч.2 ст.199, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання в.о. начальника відділу № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, про приведення вироку суду у відповідність згідно з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до подання, 09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ (далі - Закон). Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028,00 грн. Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно вироку Корюківського районного суду Чернігівської області від 18.10.2010 року, сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_4 , на час скоєння крадіжки 17.05.2010 р. становить 816 грн. 48 коп., що менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян згідно норми кримінального законодавства у 2020 р., а саме менше 869 грн.

У поданні ставиться питання про приведення вироку суду відносно ОСОБА_4 у відповідність згідно з діючим законодавством.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подання.

Представник сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути без її участі та підтримала подання в повному обсязі.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали подання, встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, відповідно до якого ст. 51 КУпАП викладено в наступній редакції:

«Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, -

тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, -

тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -

тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, -

тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, розмір якої не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2010 року становить 869 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 434,50 грн. на 2010 рік.

Аналізуючи вищенаведене, крадіжка майна, вартість якої становить у 2010 році грошову суму до 816 грн. 48 коп. включно, становить адміністративне правопорушення.

Згідно з вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 18.10.2010 року сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_4 , на час скоєння крадіжки 17.05.2010 року становить 816 грн. 48 коп., що менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян згідно норми кримінального законодавства у 2010 року, а саме менше 869 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 18.10.2010 року завдав збитків на суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Отже, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення подання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання органу пробації, оскільки зміни внесені Законом України № 3886-ІХ до ст. 51 КУпАП впливають на визначення складу кримінального правопорушення при притягненні особи до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України та скасовують кримінальну протиправність діяння за яке був засуджений ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання в.о. начальника відділу № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про приведення вироку суду у відповідність згідно з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 18.10.2010 р. за ч.1 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, - у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровськ протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1