Справа № 442/8072/23
Провадження № 1-кп/442/79/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000522 від 22.06.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Трускавець Львівської області, громадянки України, одруженої, з середньою освітою, не працюючої, раніше судимої 27.03.2023 Пустомитівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 357 КК України до обмеження волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 рік, зареєстрованої на АДРЕСА_1 , фактично проживаючої на АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_2 , її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_2 , з метою збуту наркотичного засобу «бупренорфін», обіг якого обмежений, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», з наступними змінами та доповненнями, придбавши у невстановлений досудовим розслідування час та місці у невстановленої досудовим слідством особи наркотичний засіб, обіг якого обмежено "бупренорфін", зберігала його з метою збуту за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_2 , 21.07.2023 приблизно о 11 год. 58 хв., перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на незаконний збут наркотичного засобу «бупренорфін», з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», з наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.09.2009, умисно, незаконно збула, а саме оплатно реалізувала особі зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 наркотичний засіб, обіг якого обмежено «бупренорфін», маса якого згідно із висновком експертизи наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів становить 0,008 грама, за що отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 , незаконно придбала, зберігала з метою збуту та незаконно збула наркотичний засіб, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім цього, ОСОБА_2 , з метою збуту наркотичного засобу «бупренорфін», обіг якого обмежений, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», з наступними змінами та доповненнями, придбавши у невстановленої досудовим слідством особи у невстановлений досудовим розслідування час та місці наркотичний засіб «бупренорфін», зберігала його з метою збуту за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_2 , 24.08.2023 приблизно о 13 год. 18 хв., перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено «бупренорфін», з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», з наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.09.2009, умисно, повторно, незаконно збула, а саме оплатно реалізувала особі зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 наркотичний засіб, обіг якого обмежено "бупренорфін", маса якого згідно із висновком експертизи наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів становить 0,008 грама, за що отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 повторно незаконно придбала, зберігала з метою збуту та незаконно збула наркотичний засіб, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім цього, ОСОБА_2 , придбавши у невстановлений досудовим розслідування час та місці у невстановленої досудовим слідством особи для власного вживання та без збуту наркотичний засіб «метадон», обіг якого обмежений, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», з наступними змінами та доповненнями, добровільно уповноваженій службовій особі правоохоронного органу не видала, а зберігала його за місцем свого фактичного проживання, що за адресою АДРЕСА_2 до 09 год 08 хв 20.09.2023 - до моменту коли його було виявлено та вилучено під час проведення обшуку вказаного житла.

Так, 20.09.2023, в період часу з 07 год 38 хв по 09 год 08 хв під час проведення обшуку по місцю фактичного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено порошкоподібну речовину, яку остання незаконно придбала та зберігала для власного споживання без мети збуту та яка відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів їх аналогів та прекурсорів, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, «медатон», загальною масою (основи) 0,0281 грама.

Таким чином, ОСОБА_2 незаконно придбала та зберігала без мети збуту наркотичний засіб - метадон, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не визнала. Суду пояснила, що з 2016 року знаходиться на "метадоновій програмі", за якою один раз в тиждень лікарем їй видавались 4,5-5 таблеток метадону на кожен день, які отримувала її мама, один раз на місця їй також виписували таблетки "сонат".

Зазначила, що неодноразово до неї додому приходили працівники поліції і неодноразово пропонували їй когось здати, але вона відмовилась.

20.07.2024 до неї додому прийшов мужчина по кличці " ОСОБА_7 " ОСОБА_8 (прізвище - ОСОБА_9 ) і попросив, щоб вона йому дала щось вколотись. Вона нічого не мала, і він дав їй свій рецепт на "сонат", а вона дала йому снодійне, грошей за це він їй не давав. Через два тижні, це не було у серпні точно, він прийшов знову і тепер вона дала йому рецепт, а він дав їй 2 таблетки. При цьому був присутній свідок ОСОБА_10 , який сидів у кріслі та "кайфував", оскільки перед цим вони разом "вкололися".

Через деякий час до неї приїхала поліція, знайшли у неї таблетки і її арештували. Вказала, що це були приготовані нею залишки осаду з "сонатом" змішані, бупренорфіну у неї не було, а тому визнає свою винність лише у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. У вчиненому розкаюється та просить призначити їй найменше покарання.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до вимог ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Як зазначено у ст. 85 КПК України, належними є такі докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Пов`язуючи допустимість доказів з процесуальним порядком їх одержання, закон не тільки має на меті захист громадян від безпідставного вторгнення в їхні законні права та інтереси, але й виходить з того, що цей порядок містить гарантії одержання достовірної доказової інформації.

Допустимість доказів означає, що фактичні дані, як докази, одержані уповноваженим на те суб`єктом; фактичні дані одержані у встановленому законом порядку з дотриманням процесуальної форми, яка гарантує захист прав та законних інтересів громадян; фактичні дані та сам процес їх одержання належним чином закріплені та засвідчені; зібрані докази та інші матеріали кримінального провадження загалом дозволяють здійснити перевірку достовірності та законності одержання таких фактичних даних.

У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини від 05 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» (скарга № 74420/01) наголошував, що докази, одержані за допомогою застосування спеціальних методів розслідування, можуть вважатися допустимими за умови наявності адекватних і достатніх гарантій проти зловживань, зокрема чіткого та передбачуваного порядку санкціонування, здійснення відповідних оперативно-слідчих заходів та контролю за ними (рішення Суду від 06 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», від 26 жовтня 2006 року у справі «Худобін проти Росії» (скарга № 59696/00).

У вказаному рішенні «Раманаускас проти Литви» зазначено, що питання щодо допустимості доказів у справі це насамперед предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди уповноважені давати оцінку наявним у справі доказам.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_2 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, незважаючи на невизнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_2 , її винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, повністю доведена зібраними у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку належними, допустимими та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, які не спростовано стороною захисту, є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими між собою .

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» визначено, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України передбачено, що кримінальна відповідальність настає за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинене повторно.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і метою збуту при виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні чи пересиланні особою наркотичних засобів або психотропних речовин. Про умисел на збут наркотичних засобів або психотропних речовин можуть свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала чи виготовила ці засоби або речовини, так і сукупність інших обставин: їх великий або особливо великий розмір, упаковка та розфасовка, наявність сировини для їх виготовлення тощо.

Так, свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що точної дати не пригадує, проте пам`ятає, що в 20-х числах липня 2023 року, можливо і 21.07.2023, в обідній час, приблизно з 12-13 год., він йшов на обід додому (працює вантажником на базарі і з 12 до 14 год в нього обідня перерва) АДРЕСА_3 . Проходячи повз приміщення Дрогобицького РВП, був запрошений працівниками поліції як понятий. Зайшовши в приміщення службового кабінету СВ Дрогобицького РВП, де знаходилася особа, яка назвалася ОСОБА_12 . Останній видав працівникам поліції блістер Subutex із вмістом у ньому таблетки білого кольору із написом «B8», який дістав з кишені своїх штанів, синіх джинсів. Блістер «Subutex» в присутності понятих опечатано в паперовий пакет, а таблетку білого кольору із написом «B8», опечатано в спецпакет, все фотографувалось, він розписувався на бірках. При цьому, ОСОБА_13 пояснив, що вказаний блістер Subutex із вмістом у ньому таблетки білого кольору із написом «B8» він придбав у ОСОБА_2 .

24.08.2023, на День Незалежності, близько 14 год. в обідній час, він знову повертався додому АДРЕСА_3 та знову був запрошений працівниками поліції для участі в огляді місця події. Як і попередній раз, в службовому кабінеті знаходилася особа, яка назвалася ОСОБА_12 . Вказана особа видала працівникам поліції блістер Subutex із вмістом у ньому таблетки білого кольору із написом «B8». Блістер «Subutex» в присутності понятих опечатано в паперовий пакет, а таблетка білого кольору із написом «B8», в присутності понятих опечатано в спецпакет, він розписався на бірках. ОСОБА_13 пояснив, що вказаний блістер Subutex із вмістом у неї таблетки білого кольору із написом «B8» він придбав (купив) у ОСОБА_2 . Зазначив, що в цей день погода була добра, дощу не було. Ствердив, що обидва рази огляд проводився в присутності ще одного понятого. Понятим бути він погодився добровільно, ніхто його до цього не примушував і ніякої винагороди за це не отримував.

Аналогічні показання надав суду і свідок ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_6 (особа зі зміненими анкетними даними) пояснив суду, що знайомий з ОСОБА_15 тривалий час, а тому знав, що вона за місцем свого проживання зберігає наркотичні засоби з метою збуту, неодноразово пропонувала йому їх придбати. Тому він звернувся до Дрогобицького РВП із заявою про вчинення нею кримінального правопорушення і надав добровільну згоду бути закупником у неї наркотичних засобів. Ніякої винагороди за це не отримував, робив все добровільно, агентом поліції не є.

21.07.2023 був запрошений працівниками поліції для проведення закупки наркотичних засобів. Отримав від працівників поліції грошові кошти в сумі 1000 грн. (скільки було купюр не пригадує) для придбання наркотиків у ОСОБА_2 , які поклав у кишеню своїх штанів і з працівниками поліції на службовому поїхали на вулицю Суха Воля в м.Стебнику. Близько обіду зайшов до будинку АДРЕСА_2 , де зустрівся з ОСОБА_15 , передав їй грошові кошти у сумі 1000 гривень, а вона дала йому блістер із написом Subutex, в якому знаходиться таблетка білого кольору з написом «B8». Після цього він покинув будинок та попрямував до службового автомобіля, де сів в автомобіль, який його привіз, і вони поїхали до Дрогобицького РВП, що в АДРЕСА_4 . Там, в присутності двох понятих видав працівникам поліції блістер із написом Subutex, в якому знаходиться таблетка білого кольору з написом «B8». Блістер «Subutex» присутності понятих опечатано в паперовий пакет, таблетка білого кольору з написом «В8» в присутності понятих опечатано в спецпакет.

Крім цього, при аналогічних обставинах відбувалась закупка і 24.08.2023 в День Незалежності. Був запрошений працівниками поліції для проведення закупки наркотичних засобів, отримав від слідчого грошові кошти в сумі 1000 грн. для придбання наркотиків у ОСОБА_2 , які поклав у кишеню своїх штанів і з працівниками поліції на службовому поїхали на АДРЕСА_2 . В обідній час зайшов до будинку ОСОБА_2 , яка лежала на ліжку і на його прохання передала йому блістер із написом Subutex, в якому знаходиться таблетка білого кольору з написом «B8», за що він передав їй грошові кошти у сумі 1000 гривень. Чи був ще хтось в кімнаті, не зауважив. Після цього він вийшов з будинку та попрямував до службового автомобіля, на якому вони поїхали до Дрогобицького РВП. Там, в присутності понятих, видав працівникам поліції блістер із написом Subutex з таблеткою білого кольору з написом «B8». Блістер «Subutex» присутності понятих опечатано в паперовий пакет, таблетка білого кольору з написом «В8» в присутності понятих опечатано в спецпакет.

Ствердив, що сам запропонував ОСОБА_16 в телефонній ромові перед закупкою грошові кошти в сумі 1000 грн. за таблетку Subutex, на що вона погодилась.

Як на докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, сторона обвинувачення посилається на письмові докази: заяви ОСОБА_6 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 від 21.07.2023 та 01.08.2023, постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 21 липня та 17 серпня 2023 року, протоколи огляду грошових коштів від 21 липня та 24 серпня 2023 року, протоколи огляду покупця від 21 липня та від 24 серпня 2023 року, протоколи про результати контролю за вчиненням злочину від 24 липня 2023 року та від 24 серпня 2023 року, копію видаткового касового ордеру фінансового відділу ГУ НП у Львівській області №200 від 19 липня 2023 року на суму 2000 грн., постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 21 липня та 24 серпня 2023 року.

Так, як вбачається з матеріалів провадження, 21.07.2023 та 01.08.2023 особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_6 звернувся до Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області із заявами, в яких просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 , яка за місцем свого проживання АДРЕСА_2 незаконно зберігає наркотичні засоби та здійснює їх незаконний збут наркозалежним особам (том 1 а.с. 78, 99).

З постанов прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 21 липня та 17 серпня 2023 року, вбачається, що для отримання доказів злочинної діяльності у кримінальному провадженні № 0000522 від 22.06.2023 в період часу з 21 липня по 21 серпня, з 17 серпня по 17 вересня 2023 року, постановлено провести оперативні закупки наркотичних засобів, психотропних речових або їх аналогів у ОСОБА_2 , із залученням залегендованої особи « ОСОБА_6 », використавши заздалегідь ідентифіковані засоби - грошові кошти з можливістю їх втрати (том 1 а.с. 158-161, 166-169).

Також відповідно до протоколів огляду грошових коштів від 21 липня та 24 серпня 2023 року старшим слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_17 було оглянуто та зафіксовано грошові кошти в рамках зазначеного кримінального провадження у сумах по 1000 грн (номіналом по 500 грн.). Надалі ці кошти в сумі по 1000 грн. були вручені залегендованій особі « ОСОБА_6 » для передачі ОСОБА_2 в обмін на товар, що підтверджується протоколами огляду покупця від 21 липня та 24 серпня 2023 року та вручення грошових коштів (том 1 а. с. 7981, 100-102).

Той факт, що в протоколах огляду покупця від 21 липня та від 24 серпня 2023 року містяться розбіжності щодо одягу, в якому був одягнутий закупник і куди він поклав грошові кошти спростовуються поясненнями слідчого ОСОБА_17 , який вказав на допущену описку і ствердив, що закупник був одягнутий в сині джинси, куди і поклав вручені йому грошові кошти. Аналогічне підтвердив в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , а також залегендована особа ОСОБА_6 , який вказав, що був одягнутий саме в штани джинси.

Надалі зазначені кошти залегендованою особою « ОСОБА_6 » були передані ОСОБА_2 , що підтверджується протоколами про результати контролю за вчиненням злочину від 24 липня 2023 року та від 24 серпня 2023 року (том 1 а.с. 162-163, 170-171).

За ці кошти ОСОБА_2 21 липня та 24 серпня 2023 року передала за місцем свого проживання, що в будинку АДРЕСА_2 " ОСОБА_6 " блістер Subutex із вмістом у ньому таблетки білого кольору із написом «B8», що підтверджується протоколами огляду місця події від 21 липня та від 24 серпня 2023 року та протоколами огляду речових доказів від 21 липня та від 24 серпня 2023 року (том 1 а.с. 82-86, 103-107).

Відповідно до висновків експерта №СЕ-19/109-23/9541-НЗПРАП від 15.09.2023 та №СЕ-19/109-23/10731-НЗПРАП від 12.09.2023, надані на дослідження таблетки містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін. Кількість бупренорфіну становить 0,008 грама (том 1 а.с. 90-94, 111-115).

Крім того, судом досліджено обставини видачі витрат спеціального призначення у кримінальному провадженні № 00000522 від 22.06.2023.

Стороною обвинувачення було надано копії видаткового касового ордеру фінансового відділу ГУ НП у Львівській області №200 від 19 липня 2023 року на суму 2000 грн. (том 1 а.с. 75-77), відповідно до якого уповноваженій особі оперативного підрозділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, до якого входив, зокрема, ОСОБА_19 , з фінансового відділу ГУ НП у Львівській області було надано кошти для здійснення оперативних закупок в провадженні №00000522, після внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР у цьому кримінальному провадженні.

До того ж у ході судового розгляду, після надання прокурором засвідчених документів, учасники провадження не наголошували про необхідність їх ознайомлення з оригіналом касового ордеру.

Таким чином судом встановлено, що походження грошових коштів для проведення контрольних закупок підтверджується копією вищевказаного касового ордеру, які призначались для оперативних закупок у цьому провадженні, отриманих із підзвітних коштів за рахунок коштів загального фонду ГУ НП у Львівській області.

Враховуючи наведене, з матеріалів провадження не вбачається порушень щодо встановлення походження грошових коштів, які надані з фінансового відділу ГУ НП у Львівській області за спецпризначенням, а саме для проведення контрольних закупок в рамках даного кримінального провадження.

При цьому, обвинувачена, наголошуючи на завищений розмір грошових коштів як у видатковому касовому ордері, так і у сумі, яка була передана закупнику, не обґрунтовують яким чином вказане могло вплинути на доведеність винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй злочинів, також з огляду на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні ознаки, притаманні провокації злочину правоохоронними органами.

Отже, доводи захисника щодо незаконності походження грошових коштів, які використовувались залегендованою особою « ОСОБА_6 » для проведення оперативних закупок у цьому провадженні, є необґрунтованими.

Щодо проведених НСРД в даному кримінальному провадженні, на які посилається сторона обвинувачення, суд враховує правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 640/6847/15-к (провадження № 13-43 кс 19).

Так, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що процесуальні документи про надання дозволу на проведення НСРД не є самостійним доказом у кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Процесуальні ж документи, які стали підставою для проведення НСРД, не є документами у розумінні ч. 2 ст. 99 КПК України, оскільки не містять зафіксованих та зібраних оперативними підрозділами фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб або групи осіб.

Отже, процесуальні документи про дозвіл на проведення НСРД (в тому числі і відповідна ухвала слідчого судді) повинні досліджуватися судом під час розгляду справи у суді першої інстанції з метою оцінки допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, процесуальні документи щодо проведення НСРД, були розсекречені згідно клопотань та постанов прокурора від 18.09.2023 та 02.11.2023 та повністю розкриті стороні захисту на етапі завершення досудового розслідування (том 1 а.с. 181-194).

При цьому, НСРД у даному кримінальному провадженні здійснювались на підставі ухвали слідчого судді Львівського апеляційного суду Львівської області ОСОБА_20 від 13.07.2023 (том 1 а.с. 175-176).

За таких обставин, сторона захисту у змагальному процесі була забезпечена необмеженою в часі можливістю довести свої аргументи щодо допустимості відомостей, отриманих у результаті НСРД.

Доводи сторони захисту щодо відсутності повноважень у слідчого ОСОБА_21 на звернення з клопотанням від 05.07.2023 про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, який нібито був включений в групу слідчих в даному провадженні лише 12.07.2024, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними доказами. В той же час, перевірка повноважень слідчого на звернення з даним клопотанням входить до компетенції слідчого судді, який здійснює такий розгляд.

Разом з тим, зазначення в тексті клопотання прокурора про розсекречення матеріальних носіїв інформації (том 1 - а.с. 181-184) на те, що клопотання прокурором було погоджено лише 07.07.2023, не свідчить про незаконність ухвали слідчого судді Львівського апеляційного суду Львівської області ОСОБА_20 від 13.07.2023.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин. Під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем.

Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів судова практика виробила змістовний та процесуальний критерії. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

Так, підбурювання поліцією до вчинення злочину відбувається тоді, коли правоохоронці (в тому числі залучені ними довірені особи) не обмежуються розслідуванням злочинної діяльності, але здійснюють на суб`єкта такий вплив, що спонукає його до скоєння правопорушення, яке в іншому випадку не було б вчинено.

Вирішуючи, чи було розслідування «пасивним» (тобто не спонукало до вчинення злочину), необхідно вивчити причини, що лежать в основі негласної операції та поведінки працівників органів, що її проводять. Тут слід покладатися на те, чи існували об`єктивні підозри в тому, що особа була причетна до злочинної діяльності або була схильна до вчинення кримінального правопорушення.

Проводячи межу між законним розслідуванням поліцією та підбурюванням до вчинення кримінального правопорушення, додатково вивчається питання про те, чи чинився на особу вплив для вчинення правопорушення. У справах у сфері обігу наркотичних засобів враховуються прояв ініціативи у контакті із особою, поновлення пропозиції, незважаючи на його первинну відмову, наполегливі спонукання, підвищення ціни на наркотик за межі середньої або апелювання до співчуття через симптоми абстиненції (Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Акбай та інші проти Німеччини»).

Відповідно до протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 24.07.2023 (том 1 а.с. 162-163), протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від від 24.08.2023 (том 1 а.с. 170-171), протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 18.09.2023 (том 1 а.с. 178-179), 21.07.2023 о 11 год. 48 хв. розпочато контроль за вчиненням злочину. У вказаний день та час ОСОБА_6 (зі зміненими анкетними даними), вийшов із автомобіля, що був припаркований поблизу Церкви Різдва Пресвятої Богородиці, на вулиці Ярослава Мудрого в м. Стебнику, направився до будинку АДРЕСА_2 . О 11 год. 54 хв. ОСОБА_6 (зі зміненими анкетними даними) зайшов у приміщення будинку АДРЕСА_2 , де зустрівся із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . О 11 год. 57 хв. ОСОБА_6 (зі зміненими анкетними даними) передав грошові кошти ОСОБА_2 , яка о 11 год. 58 хв передала ОСОБА_6 (зі зміненими анкетними даними) блістер. О 11 год. 59 хв. ОСОБА_6 (зі зміненими анкетними даними) вийшов із будинку АДРЕСА_2 , та попрямував до АДРЕСА_5 , де був паркований службовий автомобіль. О 12 год. 04 хв. ОСОБА_6 (зі зміненими анкетними даними) сідає в службовий автомобіль та контроль за вчиненням злочину був завершений.

Разом з тим, 24.08.2023 о 13:10 год. розпочато контроль за вчиненням злочину. У вказаний день та час ОСОБА_6 (зі зміненими анкетними даними) вийшов із автомобіля, що був припаркований поблизу будинку АДРЕСА_6 та направився до будинку АДРЕСА_2 . О 13 год. 16 хв. ОСОБА_6 зі зміненими анкетними даними) зайшов в приміщення будинку АДРЕСА_2 , де зустрівся із ОСОБА_2 . О 13 год. 18 хв. ОСОБА_2 передала ОСОБА_6 (зі зміненими анкетними даними) блістер, а ОСОБА_6 (зі зміненими анкетними даними) передав їй грошові кошти у сумі 1000 грн. та о 13 год. 18 хв вийшов із будинку АДРЕСА_2 , та попрямував до місця, де був запаркований службовий автомобіль. О 13 год. 23 хв. ОСОБА_6 (зі зміненими анкетними даними) сідає в службовий автомобіль та контроль за вчиненням злочину був завершений.

Доводи захисту про те, що оскільки контроль за вчиненням злочинів було закінчено о 12.04 год., а в протоколі огляду місця події від 21.07.2023 зазначено, що огляд покупця розпочато лише о 12.30 год., а відтак неможливо встановити що саме відбувалось в цей проміжок часу, є неспроможними, оскільки о 12.04 год ОСОБА_6 (зі зміненими анкетними даними) сів у службовий автомобіль та контроль за вчиненням злочину був завершений і відповідно ОСОБА_6 був доставлений цим службовим автомобілем до Дрогобицького РВП, де було розпочато проведення огляду місця події.

Вказане підтвердив в судовому засіданні як слідчий ОСОБА_22 , так і залегендована особа - ОСОБА_6 .

Що стосується доводів захисту про недопустимість зазначених доказів через те, що карти пам`яті micro SD card №934т та карти пам`яті micro SD card №936т, які є додатками до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 18.09.2023 (том 1 а.с. 180, при їх дослідженні 06.02.2024 судом, носій №934-т взагалі не відкрився, а носій №936т відкрився, однак на ньому був файл у невідомому форматі, який технічними засобами суду не вдалось відкрити та дослідити, а при відтворенні видозміненого файлу, на такому містилась дата 03 серпня, а не 24.08.2023, як про це зазначено у предявленому обвинуваченні, суд виходить з того, що дійсно 06.02.2024 при дослідженні судом письмових доказів, носій №934-т взагалі не відкрився, а носій №936т відкрився, однак на ньому був файл у невідомому форматі, який технічними засобами суду не вдалось відкрити та дослідити.

В той же час, відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну таємницю", матеріальні носії секретної інформації - матеріальні об`єкти, в тому числі фізичні поля, в яких відомості, що становлять державну таємницю, відображені у вигляді текстів, знаків, символів, образів, сигналів, технічних рішень, процесів тощо. Розсекречування матеріальних носіїв секретної інформації - зняття в установленому законодавством порядку обмежень на поширення та доступ до конкретної секретної інформації шляхом скасування раніше наданого грифу секретності документам, виробам або іншим матеріальним носіям цієї інформації.

Поряд з цим, відповідно до постанови №348т-23 від 18.09.2024, винесеної прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації, постановлено провести розсекречення, зокрема, протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, вих.. №1891т/52/07-2023 від 18.09.2023, прим. №1, на 2 аркушах, таємно з флеш-носієм micro CD card інв. №934т від 04.08.2023, таємно та флеш носієм micro СD card інв.. №936т від 17.08.2023, таємно (том 1 а.к.п. 188-191).

При цьому, судом досліджено протокол зміни відеозапису від 09.11.2024, відповідно до якого старший слідчий Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_17 , провів відкриття, за допомогою комп`ютера, флеш носіїв №934т та №936т, на яких містилося 4 файли з відомостями щодо особи закупівельника наркотичних засобів. На підставі Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві", файли були змінені за допомогою відеоредактору шляхом зміни тембру голосу на відеозаписі та затушування певних частин аудіо змісту вказаних відеозаписів, які збережено на DVD-диск (том 1 а.к.п. 195-196).

Судом були відтворені відеозаписи фіксацій проведених оперативних закупок, які містяться на вказаному вище DVD-диску, за участю легендованої особи " ОСОБА_6 " та обвинуваченої ОСОБА_2 .

Заперечень з боку ОСОБА_2 щодо її, зокрема, особи, на вказаних відеозаписах, останньою не висловлювалось.

Що стосується зазначення у дослідженому судом видозміненому файлі з флеш-носія micro СD card інв. №936т дати 03.08.2023, вказане було предметом дослідження суду, спростовується листом начальника управління оперативно-технічних заходів ГУ НП у Львівській області ОСОБА_23 від 09.11.2023, відповідно до якого по ЄРДР №0000522 від 22.06.2023 згідно із супровідною №538т/20/03-2023 від 11.09.2023 було скеровано Дрогобицькому РВП МНСІ інв. №836т з записом, під час якого стався збій програмного забезпечення, внаслідок чого некоректно відображено дату й час запису, реальні дата і час запису з 13:10 по 13:23 24.08.2023.

Вказане підтвердив в судовому засіданні також слідчий ОСОБА_22 , який пояснив, що закупка наркотичних засобів у ОСОБА_2 відбулась саме 21 липня та 24 серпня 2023 року.

Допитаний судом за клопотанням захисту свідок ОСОБА_10 , який за твердженням захисту був присутнім при проведенні оперативної закупки наркотичних засобів, вказав, що ніколи не був присутній в будинку ОСОБА_2 в час збуту нею наркотичних засобів.

Разом з тим, показання легендованої особи " ОСОБА_6 " суд визнає об`єктивними, оскільки вони підтверджуються даними, які містяться у: протоколах огляду грошових коштів, покупця від 21 липня та 24 серпня 2023 року; протоколі про результати проведення негласної слідчої дії від 18.09.2023, протоколах про результати контролю за вчиненням злочину від 24.07.2023 та від 24.08.2023.

Посилання захисту щодо засудження за збут наркотичних речових ОСОБА_24 , який за переконанням захисту, виступав закупником у ОСОБА_25 є надуманими, оскільки особа закупника розсекречена не була.

При цьому, неспроможними суд знаходить доводи захисту про те, що як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_26 обмінювались один з одним час від часу рецептами на таблетки і навпаки, а відтак її дії не утворюють складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, оскільки під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (ст. 307 КК), а також прекурсорів (ч. 2 ст. 311 КК) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо).

Крім цього, суд не бере до уваги доводи захисту про те, що кількість наркотичної речовини, збут якої інкримінується ОСОБА_2 складає 0,008 грама, що не є великим розміром, оскільки відповідальність за збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів настає незалежно від розміру таких засобів чи речовин.

Таким чином суд доходить висновку, що провокація злочину не знайшла свого підтвердження, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні ознаки, притаманні провокації злочину правоохоронними органами.

Враховуючи наведене, доводи захисника про допущені істотні порушення вимог процесуального закону з боку органів досудового розслідування в частині здійснення негласних слідчих дій у цьому провадженні на підставі процесуальних документів, які стосувалися ОСОБА_2 , є необґрунтованими, та зазначені обставини не свідчать про порушення конституційних прав і свобод засуджених у цьому провадженні.

Уся сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів ретельно проаналізована судом, у тому числі й було проведено ретельний аналіз тверджень сторін кримінального провадження щодо провокації працівників поліції на збут наркотичних засобів, непричетність ОСОБА_2 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, а також відсутність у неї умислу на збут наркотичних засобів.

Отже, з дотриманням вимог ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання щодо спрямованості умислу ОСОБА_2 при вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, судом встановлено, що її дії та поведінка під час придбання, зберігання наркотичних засобів свідчили про її обізнаність і намір, спрямований на подальший їх збут.

Також суд керується усталеною практикою Верховного Суду, згідно з якою про умисел на збут наркотичних засобів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема, щодо ОСОБА_2 : спосіб упакування та розфасування по одній таблетці; поведінка суб`єкта злочину погодилась на пропозицію про збут, отримала за це грошові кошти.

Що стосується винності ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, - передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, то суд виходить з того, що відповідно до протоколу обшуку від 20.09.2023, здійсненого на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.09.2023, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_2 , в ході якого ОСОБА_2 добровільно видала свій мобільний телефон марки "SamsungА51" та в ході виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, яку опечатано в спецпакет №PSP0017464, том 1 а.с. 119-127а.

Постановою про визнання речовим доказом від 20.09.2023, вилучені за місцем проживання ОСОБА_2 речі - мобільний телефон марки "SamsungА51" та порошкоподібну речовину білого кольору визнано речовим доказом, на які накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.09.2023, том 1 а.с. 128-135.

Відповідно до висновку експертизи №СЕ-19/109-23/11844-НХПРАП від 24.10.2023, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору, яка міститься спецпакеті №PSP0017464 містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, кількість метадону (основи) становить 0,0281 грама, том 1 а.с. 146-150.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню. Ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України. Ці докази зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, є узгодженими між собою та іншими доказами у справі. Жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Доводи обвинуваченої щодо неправдивості показань допитаних судом свідків, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Будь-яких даних, які б вказували на те, що зазначені вище показання свідки давали неправдиво чи з метою оговорити обвинувачену або їй нашкодити, останньою не наведено і таких в судовому засіданні не встановлено.

Твердження обвинуваченої щодо її непричетності до вчинення збуту наркотичних засобів суд розцінює як спроби і намагання подати розвиток подій у своїй інтерпретації, у вигідному для себе світлі, тим самим намагаючись применшити особисту роль у вчиненні інкримінованих йому діянь та настанні шкідливих наслідків.

Суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено винність обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України поза будь-яким розумним сумнівом, що повністю узгоджується з пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), відповідно до якого "суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Отже, за встановлених судом фактичних обставин провадження, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 мали місце.

Дії ОСОБА_2 за ч. 1, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України по інкримінованих їй епізодах кваліфіковано правильно, а саме:

-за ч. 1 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу;

-за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, вчинене повторно.

-за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому, обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, та обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, - судом не встановлено.

Доводи обвинуваченої в судових дебатах про те, що вона розкаюється у вчиненому не знайшли підтвердження в ході судового розгляду.

При цьому суд враховує, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 199/6365/19.

Отже, при обранні виду і розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої яка визнала себе винним частково, не розкаялась, що підвищує її суспільну небезпеку, стан її здоровя (є інвалідом 3 групи, том 1 а.с. 247) та стан її психічного здоров`я (виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром контрольованої залежності, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, висновок судово-психічтратичної експертизи №1135 від 18.10.2023, том 1 а.с. 230-231).

Враховуючи вищенаведене, особу ОСОБА_2 , яка характеризується посередньо, її ставлення до наслідків своїх дій, висновок прокурора, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попередній вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.03.2023, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.09.2023 стосовно ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 грн, який неодноразово продовжувався, зокрема, ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.02.2024 (т. 1 а.с. 232-235).

Відповідно до листа ДУ "Львівська установа виконання покарань (№10)" від 05.03.2023 № 9/1437, на підставі ОСОБА_2 05.03.2024 звільнено з-під варти під заставу у розмірі 107 360 грн, яка внесена громадянкою ОСОБА_27 на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.02.2024 (т. 2 а.с. 34).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

За таких обставин, суд відповідно до положень ч. 11 ст. 182 КПК України вважає за доцільне повернути розмір застави заставодавцю після набирання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_2 заставу до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з часу затримання, зарахувавши у строк відбуття покарання строк її перебування під вартою в період з 20.09.2023 (згідно ухвали слідчого судді від 20.09.2023, том 1 а.с. 232-235) до 05.03.2024 (моменту внесення застави та звільнення з ДУ ЛУВП №19, том. 2 а.с. 34) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

З речовими доказами необхідно поступити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а тому, з обвинуваченого необхідно стягнути витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні в загальній сумі 2868 грн.

Відповідно до 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.09.2023 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 307 КК України чотири роки позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 307 КК України шість років один місяць позбавлення волі з конфіскацією всього її майна;

-ч. 1 ст. 309 КК України один рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_2 шість років один місяць позбавлення волі з конфіскацією всього її майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати ОСОБА_2 невідбуту частину покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.03.2023 і остаточно визначити ОСОБА_2 до відбуття шість років два місяці позбавлення волі з конфіскацією всього її майна.

Речові докази:

-спецпакети №2887829, №2887806, в яких міститься бупренорфін, спецпакет №2887039, в якому міститься метадон, том 1 а.с. 213-215, блістер Subutex, пустий блістер Subutex, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, - знищити.

-належний ОСОБА_2 мобільний телефон "«Samsung A51", який зберігається в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, - конфіскувати в дохід держави, том 1 а.с. 216.

Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження, а саме арешт майна, які вжито на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.06.2023 (том 1 а.с. 109-110), від 05.07.2023 (том 1 а.с. 158-159).

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши ОСОБА_2 у строк відбуття покарання строк її перебування під вартою в період з 20.09.2023 до 05.03.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Заставу, внесену за ОСОБА_2 згідно з ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.02.2024 в розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360,00 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн після набирання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_28 .

Стягнути з ОСОБА_2 витрати за проведення експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, проведених експертами Іван-Франківського НДЕКЦ (том 1 а.с. 91, 112, 147):

№СЕ-19/109-23/9541-НЗПРАП від 15.09.2023 в сумі 956,00 грн.,

№СЕ-19/109-23/10731-НЗПРАП від 12.09.2023 в сумі 956,00 грн.,

№СЕ-19/109-23/11844-НЗПРАП від 24.10.2023 в сумі 956,00 грн.

Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження - арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.09.2023 (том 1 а.с. 134-135).

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1