Справа № 405/7165/24
провадження № 1-кс/405/3067/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2024 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання cлідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджене з начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Cкадовськ, Херсонської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 15.02.2024, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання cлідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджене з начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала у місті Скадовськ Херсонської області до повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України. Крім того, встановлено, що повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України, ОСОБА_4 працювала вихователем в дитячому садочку № 3 «Колокольчик».

Починаючи з 24.02.2022 по теперішній час м. Скадовськ Херсонської області, тимчасово окупований представниками збройних формувань держави-агресора РФ (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією»), що у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 є незаконним і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, тимчасово окупованою Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія), є частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Після тимчасової окупації російськими військами м. Скадовськ Херсонської області, представниками збройних формувань держави-агресора РФ було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території вказаної громади та інших районних центрах Херсонської області (т.зв. «муніціпальні округи») шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громадян, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 29.09.2022 року ОСОБА_4 перебуваючи на посаді вихователя дитячого садочка № 3 «Колокольчик» та впроваджуючи стандарти освіти держави-агресора у закладах освіти, була нагороджена грамотою окупаційною владою м. Скадовськ Херсонської області за (мовою оригіналу): «активную жизненную позицию, высокий профессионализм, вклад развития образования Херсонской области, воспитания подрастающего поколения».

17.08.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, перебуваючи у м. Скадовськ Херсонської області, яке з 24.02.2022 по теперішній час є тимчасово окупованою територією, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями РФ, та впровадження стандартів освіти держави-агресора РФ у закладі освіти «Опорний заклад «Академічний ліцей» Скадовської міської ради » (, вулиця Незалежності, будинок 76, м. Скадовськ, Херсонська область, Україна, 75700), маючи відповідний досвід роботи, кваліфікацію, навички та професійні якості, достовірно усвідомлюючи та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняла пропозицію невстановлених осіб із числа представників збройних формувань РФ і окупаційної влади військово-цивільної адміністрації Херсонської області, та добровільно зайняла посаду директора закладу освіти «Опорний заклад «Академічний ліцей» Скадовської міської ради », на базі якого представниками окупаційної адміністрації держави-агресора створено заклад освіти (мовою оригіналу) «Государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области «Скадовская школа № 1» (275700, АДРЕСА_2 ).

В подальшому, 06.02.2024 перебуваючи на посаді директора вказаного закладу освіти, ОСОБА_4 , користуючись повноваженнями та правами керівника закладу освіти, виконуючи вказівки очільників окупаційної адміністрації держави-агресора і представників збройних формувань РФ, з метою підтримки та утвердження окупаційної влади РФ на території м. Скадовськ Херсонської області, надала інтерв`ю на російському онлайнсервісі для хостингу і перегляду відео «Rutube», на створеному на тимчасово окупованій частині Херсонської області, каналі «ТРК Таврия», в якому вихваляла дії окупаційної влади.

Тобто, ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, перебуваючи на посаді директора (мовою оригіналу) «Государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области «Скадовская школа № 1», створеного на тимчасово окупованій території Херсонської області на базі загальноосвітньої школи - «Опорний заклад «Академічний ліцей» Скадовської міської ради », діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснила пропаганду у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, та вчинила дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у здійсненні громадянином України пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, та у вчиненні дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

12.06.2024, відповідно до вимог ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, відносно громадянки ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України. Однак, останній повідомлення про підозру особисто не вручено, оскільки вжитими всіма можливими слідчими (розшуковими) та іншими процесуальними діями встановити поточне місцезнаходження ОСОБА_4 на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження, на даний час не видається за можливе, оскільки останній переховується від слідства та суду.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111-1 та ст. 135 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

12.06.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в порядку передбаченому Главою 11 КПК України, а саме її опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Разом з цим опубліковано повістки про його виклик 17.06.2024, 18.06.2024 та 19.06.2024, в період часу з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв, для допиту як підозрюваного та проведення інших процесуальних дій у даному кримінальному провадженні. ОСОБА_4 на виклик не з`явилася та не повідомила про причини свого неприбуття.

12.07.2024 винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на 15.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на тимчасово не підконтрольній Україні території, а саме в м. Скадовськ Херсонської області, де працює на посаді директора (мовою оригіналу) «Государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области «Скадовская школа № 1», де переховується від органів досудового слідства та суду та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, за умови її належного повідомлення про такий виклик.

Підозрювана ОСОБА_4 документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 10.07.2013 року Скадовським РС УДМС України в Херсонській області, РНОКПП НОМЕР_2 .

Також підозрювана ОСОБА_4 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 виданий 15.07.2019 року Скадовським відділом Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області.

На даний час документально доведено і підтверджено відомості, що підозрювана ОСОБА_4 , перебуває на тимчасово окупованій території, де переховується від органів досудового розслідування та суду. У зв`язку з цим, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також ОСОБА_4 продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На стадії досудового розслідування відповідно до ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зі змісту даної норми закону вбачається, що такий розшук може бути державним, міждержавним, міжнародним. Особа оголошується в міжнародний розшук після або одночасно з оголошенням в державний розшук. За наявності підтвердження відомостей про виїзд розшукуваної особи з України міжнародний розшук оголошується негайно. Міжнародний розшук не замінює собою міждержавний розшук в межах певного кола держав і може здійснюватися паралельно з ним.

Таким чином, на стадії досудового розслідування маються підтверджені і достовірні відомості, що належним чином повідомлена про підозру ОСОБА_4 перебуває на тимчасово не підконтрольній Україні території, а саме в м. Скадовськ Херсонської області, де працює на посаді директора (мовою оригіналу) «Государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области «Скадовская школа № 1», умисно переховується у такий спосіб від участі у досудовому розслідуванні кримінального провадження, продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовано підозрюється у вчиненні колабораційної діяльності та не з`являється на виклик слідчого на умови належного повідомлення підозрюваної.

Метою і підставами застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваної покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні;

-продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, зазначені в клопотанні, ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення є належно обґрунтованими.

По справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому необхідно оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнати за реальну небезпеку можливість її ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України, що зазначені у клопотанні, додала, що вимоги ст. 278 КПК України, виконані, відомості до ЄРДР внесені на підставі рапорту, а фотографія підозрюваної взята з загальнодоступних джерел.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що згідно Наказу Офісу Генерального прокурора від 30.05.2023 № 141, в публікації повідомлення про підозру зазначається прізвище, ім`я по батькові слідчого, прізвище, ім`я по батькові підозрюваного, номер кримінального провадження, в додатку є, що було оголошення про підозру опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр», але було порушено порядок оголошення про підозру в газеті; порушений порядок внесення в ЄРДР, не було викладено короткий виклад обставин; можна здогадатись, що відомості внесені до ЄРДР за рапортом ОСОБА_8 , з фото підозрюваної, що може свідчити про проведення слідчо (розшукових) дій до внесення відомостей про ЄРДР; що свідчить про недопустимість зібраних доказів; у зв`язку з чим порушена процедура досудового розслідування.

Заслухавши доводи прокурора, думку захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчий суддя розглянув клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної ОСОБА_4 з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями частини 1 цієї ж статті, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги, що ст. 187 КПК України «Забезпечення прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу» чітко встановлює, що слідчий суддя після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик, а також наслідки неприбуття за таким. Поряд з цим, КПК України не містить жодної норми, яка б прямо чи опосередковано встановлювала такий обов`язок для слідчого судді у випадку надходження клопотання про обрання запобіжного заходу.

Тлумачення наведених норм у сукупності дає підстави стверджувати, що розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу здійснюється за відсутності підозрюваного поряд з достатністю підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Натомість, прибуття на територію України такого підозрюваного має наслідком подання та розгляд виключно клопотання про застосування запобіжного заходу, а також обов`язок слідчого судді забезпечити його участь у відповідному розгляді.

Відповідно до матеріалів клопотання поданих слідчим станом на 15.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на тимчасово не підконтрольній Україні території, а саме в м. Скадовськ Херсонської області, де працює на посаді директора (мовою оригіналу) «Государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области «Скадовская школа № 1».

Отже, у слідчого судді наявні обґрунтовані підстави розглядати клопотання за процедурою, визначеною ч. 6 ст. 193 КПК України.

З матеріалів клопотання встановлено, що 12.06.2024 слідчим за погодженням з прокурором у відповідності до ст. ст. 110, 111, 276-278 КПК України складено та підписано письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме у здійсненні громадянином України пропаганди у закладах освіти незалежно від типів та форм власності з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, та у вчиненні дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти,

Підозрюваним є (1) особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, (2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або (3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Тобто, кримінальний процесуальний закон визначає три рівнозначні випадки, за відповідності яким, особа вважається такою, що є підозрюваною у кримінальному провадженні.

У обставинах цього кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 йдеться про третій випадок, передбачений ч. 1 ст. 42 КПК України (підозрюваним є особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень).

Отже, для перевірки того, чи ОСОБА_4 набула статусу підозрюваної, необхідно встановити наявність таких фактів: (1) складення щодо особи повідомлення про підозру; (2) невручення повідомлення про підозру внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, відносно якої його складено; (3) вжиття заходів для вручення зазначеного повідомлення у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, слідчий або прокурор повинен у день складення повідомлення про підозру вжити заходів до вручення повідомлення, а у випадку неможливості зазначеного через невстановлення місцезнаходження особи, вжити заходів для вручення повідомлення у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

У день складання повідомлення про підозру слідчим 12.06.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в порядку передбаченому Главою 11 КПК України, а саме її опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Разом з цим опубліковано повістки про його виклик 17.06.2024, 18.06.2024 та 19.06.2024, в період часу з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв, для допиту як підозрюваного та проведення інших процесуальних дій у даному кримінальному провадженні. ОСОБА_4 на виклик не з`явилася та не повідомила про причини свого неприбуття.

До того ж, неможливість безпосереднього вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується і тим, що підозрювана ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території, а саме в м. Скадовськ Херсонської області,де переховується від органів досудового розслідування та суду. Отже, об`єктивна можливість фізичного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 у органу досудового розслідування була відсутня.

Отже, орган досудового розслідування, встановивши місцезнаходження підозрюваної, а саме м. Скадовськ Херсонської області, здійснити свої повноваження, на даний час не видається за можливе, оскільки дана територія тимчасово не підконтрольна Україні, однак вжив усіх можливих та необхідних заходів для вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Також, слідчий суддя враховує, що КПК України не передбачає обов`язку чи права слідчого відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення.

Більше того, системне тлумачення ч.1 ст. 42 та ч. 1 ст. 278 КПК України вказує на те, що слідчий чи прокурор зобов`язані у день складення повідомлення про підозру її вручити безпосередньо, якщо протягом цього дня, намагаючись безпосередньо вручити повідомлення про підозру, вони не можуть встановити місцезнаходження особи, то зобов`язані вжити заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За таких обставин, ОСОБА_4 набула статусу підозрюваної. Зазначене не спростовується тим, що підозрювана перебуває на тимчасово не підконтрольній Україні території і слідчий немає можливості у межах своїх повноважень використати інший спосіб повідомлення про підозру ОСОБА_4 як опублікування в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, адже, як уже зазначав слідчий суддя, це лише один із способів повідомлення, який може бути використаний на рівні з іншими, такими як надіслання поштою, електронною поштою, по телефону. Використання слідчим будь- якого із способів, є достатнім заходом, який передбачений процесуальним законом.

Слідчий суддя зауважує, що КПК України не встановлює критеріїв визначення обґрунтованості підозри. Однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази, а саме: повідомлення про виявлене кримінального правопорушення № Р-39 від 15.02.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 18.03.2024; протокол огляду від 27.02.2024; протокол огляду від 25.04.2024; висновок судово-портретної експертизи від 28.05.2024, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, в якому вона підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, а тому, ризик втечі для підозрюваної у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Крім того, слідчий суддя враховує те, що у підозрюваної відсутні стійки соціальні зв`язки, підозрювана ОСОБА_4 перебуває на тимчасово не підконтрольній Україні території, а саме в м. Скадовськ Херсонської області, де працює на посаді директора (мовою оригіналу) «Государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области «Скадовская школа № 1», де переховується від органів досудового розслідування, а тому, вказаний ризик не є уявним.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 , маючи можливість вільного пересування, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, документів, які мають істотне значення для встановлення об`єктивних обставин кримінального правопорушення, про які невідоме органу досудового розслідування.

Доведений зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Постановою слідчого від 12.07.2024 в рамках кримінального провадження оголошено розшук підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки підозрювана ОСОБА_4 перебуває на тимчасово не підконтрольній Україні території, а саме в м. Скадовськ Херсонської області, де переховується від органів слідства та продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, повідомлення про підозру їй було вручене в порядку, встановленому для вручення повідомлень.

Зазначене, з огляду також на вищевикладені обставини, здійснено згідно з ч. 1 ст. 281 КПК України, відповідно до якої, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Слід зазначити, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Кримінальне процесуальне законодавство України питання оголошення особи в розшук регулює виключно у ст. 281 КПК України, відповідно до якої особа оголошується в розшук винесенням постанови про це, здійснення розшуку може бути доручено оперативним підрозділам.

Поряд з цим, КПК України також передбачає процедуру видачі особи у рамках міжнародної правової допомоги (глава 44), а порядок здійснення оперативно-розшукової діяльності врегульовано Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» № 2135- XII від 18 лютого 1992 року. За його положеннями підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є, зокрема, наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно- розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду (ст. 6); у сфері такої діяльності також застосовується міжнародне співробітництво із правоохоронними і спеціальними службами інших держав, які мають у своєму складі відповідні підрозділи, а також з міжнародними правоохоронними організаціями.

Отже, кримінальне процесуальне законодавство передбачає ряд процедур виконання постанови про розшук особи. Однак, положення ч. 6 ст. 193 КПК України умовою обрання тримання під вартою визначає саме те, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Адже, відповідно до ч. 7 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Подання скарги навіть на ті рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора (ч. 1 ст. 305 КПК України). Водночас, постанова про оголошення в розшук не оскаржується під час досудового розслідування і може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження.

З огляду на викладене, особа вважається оголошеною в розшук з моменту прийняття відповідної постанови, зважаючи на те, що постанова про оголошення ОСОБА_4 у розшук відповідає положенням ч. 1 ст. 281 КПК України, що підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, з урахуванням мотивів, викладених в цій ухвалі, підозрювана ОСОБА_4 вважається такою, що оголошена у розшук.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо нетяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, раніше не судима, а тому, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, а тому, відносно неї може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що характеристики з місця проживання не надано, що не свідчить про її міцні соціальні зв`язки в місці її постійного проживання, раніше не судима, наявні вагомі докази про вчинення нею злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, у вчиненні якого вона підозрюється.

Запобігти встановленим ризикам, із урахуванням наведеного вище, можна шляхом обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим, у рамках цього провадження слідчий суддя не перевірятиме питання недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Адже, відповідно до ст. 194 КПК України, такі обставини встановлюються під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Натомість, згідно із ч. 6 ст. 193 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя перевіряє наявність тільки підстав, встановлених у ст. 177 КПК України. До того ж, КПК України визначає єдиний запобіжний захід, щодо якого можливе саме обрання - це тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 .

Відповідно до положень абз. 7 ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 197 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави та не зазначає строку дії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання cлідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставити підозрювану до місця кримінального провадження для розгляду слідчим суддею питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10