Справа № 615/1773/23
Провадження № 1-в/615/30/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області подання начальника Богодухівського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про приведення вироку Валківського районного суду Харківської області від 10.10.2023 до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косарі Смілянського району Черкаської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, що офіційно не працює, в силу ст.89 КК України не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 10.10.2023 Валківським районним судом Харківської області за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки,

встановив:

17.09.2024 до суду надійшло подання уповноваженого органу з питань пробації про приведення вироку Валківського районного суду Харківської області від 10.10.2023 до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 відносно засудженого ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що вироком Валківського районного суду Харківської області від 10.10.2023 ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за те, що він своїми протиправними діями в листопаді 2022 року завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 886,65 грн.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно якого ст.51 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Посилаючись на положення ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, просить застосувати відносно засудженого норми цього Закону.

В судове засідання представник уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_5 подала заяву про судовий розгляд за її відсутності, що згідно ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає вирішенню питання про приведення вироку до вимог Закону.

Засуджений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення подання.

Прокурор ОСОБА_6 вважала необхідним привести вирок до вимог Закону.

Враховуючи думу прокурора, засудженого, дослідивши матеріали кримінального провадження та особової справи, суд дійшов наступного висновку.

Під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і 3 ст.74 КК України (п.13 ч.1 ст.537 КПК України).

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч.3 ст.57, ч.1 ст.58, ч.1 ст.62 КК України), 11, 13, 13-2 ч.1 ст.537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Згідно цього Закону, ст.51 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та станом на листопад 2022 становило 2481 грн.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Валківського районного суду Харківської області від 10.10.2023 ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185 КК України, де своїми протиправними діями завдав матеріальну шкоду потерпілому в листопаді 2022 року на суму 886,65 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2481 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Наведені висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Таким чином, ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище обвинуваченого.

Ч.2 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Валківського районного суду Харківської області від 10.10.2023 завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог вказаного Закону не є кримінально-караними на теперішній час, суд доходить висновку про необхідність приведення вироку у відповідність до вимог цього Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Керуючись ст.539,369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Богодухівського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Валківського районного суду Харківської області від 10.10.2023 за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1