КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6644/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20.09.2024 року фактично частково задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 16.11.2024 року, з визначенням розміру застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20.09.2024 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Мотивуючи апеляційні вимоги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду, визначених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а відтак підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу сторони обвинувачення та скасувати ухвалу слідчого судді, заслухавши пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000213 від 07.06.2024 року, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що після початку повномасштабного вторгнення зс рф на територію України, приблизно з квітня 2022 ОСОБА_8 перебуваючи у невстановленому місці, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 та постанови Правління Національного банку України за № 18 від 24.02.2022, з рф заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а також про введення в дію Указів Президента щодо накладення санкцій на фізичних та/або юридичних осіб, які ведуть господарську діяльність з державою агресором або їй допомагають (у будь-якій формі), переслідуючи корисливі мотиви, які виразились в отриманні економічної вигоди від огітового/гуртового продажу турбін, клапанів, поршнів, фільтрів, роторів, іншого устаткування та отримання прибутку від реалізованого товару підприємством ТОВ «Кіслородмаш» представникам держави-агресора, усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, в тому числі постачання товарів на користь рф чи контрольованих рф підприємств, є незаконною та призведе до сплати податкових зобов`язань та зборів на користь рф, що в свою чергу сприятиме її економічному розвитку, буде спрямовуватись на розвиток військово-промислового комплексу рф, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, вирішив в обхід застосованих відносно держави-агресора Україною та США санкцій на ведення господарської діяльності, налагодити оптову/гуртову торгівлю турбін, клапанів, поршнів, фільтрів, роторів, іншого устаткування з використанням компанії ТОВ «Кіслородмаш» представникам держави-агресора, тим самим провадити господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, забезпечувати російську економіку постійними надходженнями у вигляді податкових зобов`язань та зборів, а відтак сприяти у здійсненні військової агресії проти України, яка спрямована на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні, зміну меж території і державного кордону України.

Таким чином, за викладених вище обставин у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на пособництво державі-агресору, тобто вчинення умисних дій з оптової/гуртової торгівлі турбін, клапанів, поршнів, фільтрів, роторів, іншого устаткування з використанням компанії ТОВ «Кіслородмаш», спрямованого на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів у вигляді турбін, клапанів, поршнів, фільтрів, роторів, іншого устаткування та інших активів у вигляді грошових коштів, сформованих з податкових зобов`язань та зборів представникам держави-агресора.

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати злочинний умисел, спрямований на пособництво державі-агресору і вчинення умисних дій з оптової/гуртової торгівлі турбінами, клапанами, поршнями, фільтрами, роторами, іншим устаткуванням з використанням компанії ТОВ «Кіслородмаш», спрямованого на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів неможливо, ОСОБА_8 залучив до своєї протиправної діяльності невстановлених осіб з числа працівників компаній ТОВ «МАРКУС-Україна», ТОВ «Зонд - Кріосервіс», ТОВ «Кіслородмаш», ООО «Кислородмаш», ООО «КМГаз», ООО «Криотех», ООО «Монти-Сиб и К», ООО «Автогенмаш», ООО «Компрессорные технологии», ООО «Энергоресурс», та інших невстановлених осіб, які володіють організаторськими здібностями, здатні вирішувати поставлені завдання, успішно організовують та забезпечують ведення результативної роботи, володіють професійними знаннями і навичками, мають необхідний досвід роботи для виконання організаційно-розпорядчих та управлінських функцій щодо ведення господарської діяльності, які за взаємною згодою погодились приймати участь у протиправній діяльності.

Вищевказані особи, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, добровільно домовились про спільне вчинення злочину, а саме здійснення пособництва державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Далі, реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою групою осіб, з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів у вигляді турбін, клапанів, поршнів, фільтрів, роторів, іншого устаткування та інших активів у вигляді грошових коштів, сформованих з податкових зобов`язань та зборів представникам держави-агресора, користуючись послугами невстановлених логістичних компаній, у період часу з квітня 2022 по теперішній час організував виготовлення, збір і постачання товарів, серед яких турбіни, клапани, поршні, фільтра, ротори, інше устаткування до підприємств на території РФ: ООО «Компрессорные технологии», ООО «СНАБРОМ», ООО «Техноген», ООО «Кислородмаш», ООО «КМГаз», ООО ТД «ПромОборудование».

З цією метою, ОСОБА_8 , починаючи з квітня 2022, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи на виконання свого злочинного умислу та переслідуючи корисливий мотив, використовуючи невстановлений пристрій з доступом до мережі інтернет за допомогою електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 підтвердив продовження рекламних послуг на цільових сайтах держави-агресора щодо оголошення « ІНФОРМАЦІЯ_3 склада в россии через своего официального представителя ООО КМГАЗ полный перечень насосов...».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи невстановлений пристрій з доступом до мережі інтернет за допомогою месенджерів та електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпочав процес налагодження збуту продукції « ОСОБА_11 », зокрема:

в листуванні з абонентом « НОМЕР_1 », (вказаний контакт належить представнику російської компанії ООО "Компрессорные технологии" НОМЕР_2 , громадянці рф ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) обговорює поставку продукції (турбіни, клапани) на територію країни агресора використовуючи країну - прокладку Туреччину. Крім того, зазначає, що продукція знаходиться на складі в м. Сергієв - Посад (рф, Московська область).

в листуванні з абонентом « ОСОБА_13 », (вказаний контакт належить керівнику російської компанії ООО «КМГАЗ» ІПН рф НОМЕР_3 , громадянину рф ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ) просить ОСОБА_14 направити з рф на територію Республіка Білорусь (м. Мінськ) продукцію 6 нагнітальних 4 всмоктуючих клапана для насосів 2НСГ та скидує відповідні реквізити.

в листуванні з абонентом « НОМЕР_4 », (вказаний контакт належить невстановленій особі) повідомляє, що продукція «Насос сниженных газов 2НСГ - 0,063/20 коштує 16000 доларів США і відгрузка можлива з « Сергиев Посад » (рф, Московська область) продукцію (6 нагнітальних 4 всмоктуючих клапанів для насосів 2НСГ).

в листуванні з абонентом « НОМЕР_6 », (вказаний контакт належить невстановленій особі) повідомляє, що продукція («компрессор 12 НСГ») в наявності і можлива до видачі тільки самовивозом з « Сергиев Посад », мається на увазі місто Сергієв - Посад (рф, Московська область).

в листуванні з абонентом « НОМЕР_7 », (вказаний контакт належить невстановленій особі) повідомляє, що продукція є в наявності та знаходиться в АДРЕСА_2 на підприємстві «Кислородмаш».

в листуванні з абонентом « ОСОБА_17 », яка використовує мобільний номер НОМЕР_8 (вказаний контакт належить представнику російської компанії ООО «СНАБПРОМ» ШН рф НОМЕР_9 , громадянці рф ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ) зазначає, що продукція на складі і її отримання можливе лише через представників російської компанії ООО « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та скидує відповідні контакти (мобільні номери), які належать представникам зазначеної російської компанії.

в листуванні з абонентом « НОМЕР_10 », (вказаний контакт належить директору російської компанії ООО «Техноген» ІПН рф НОМЕР_11 , громадянину рф ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ) обговорює шляхи переведення грошових коштів на рахунки ОСОБА_8 та його близького оточення, яке відповідно до діалогу проживає на території Білорусії. Крім того, ОСОБА_8 зазначає, що відправить ОСОБА_19 продукцію з АДРЕСА_2 ) і дав відповідну інформацію на відправку.

в листуванні електронною поштою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з абонентом « ОСОБА_20 », (вказаний контакт належить представнику по продажам російської компанії ООО ТД «ПромОборудование» ІПН рф НОМЕР_12 ) ОСОБА_8 отримав лист від 06.09.2024 щодо замовлення української продукції (насосів) для подальшої їх поставки на територію країни агресора.

Внаслідок зазначених вище протиправних дій, з компанії ТОВ «Кіслородмаш» реалізовано товари, серед турбіни, клапани, поршні, фільтра, ротори, інше устаткування до суб`єктів господарської діяльності держави-агресора ООО «Компрессорные технологии», ООО «СНАБРОМ», ООО «Техноген», ООО «Кислородмаш», ООО «КМГаз», ООО ТД «ПромОборудование», у зв`язку з чим здійснюються поставки матеріальних ресурсів у вигляді турбіни, клапани, поршні, фільтра, ротори, інше устаткування та інших активів у вигляді грошових коштів, сформованих з податкових зобов`язань та зборів, а відтак умисні дії ОСОБА_8 сприяють у здійсненні військової агресії проти України, яка спрямована на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні, зміну меж території і державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України - пособництво державі-агресору, тобто вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів у вигляді турбін, клапанів, поршнів, фільтрів, роторів, іншого устаткування та активів представникам держави-агресора у вигляді грошових коштів, в тому числі шляхом сплати коштів, сформованих з податкових зобов`язань та зборів до бюджету держави-агресора (російської федерації).

18.09.2024 року після проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.09.2024 року за встановленими під час досудового розслідування обставинами, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

20.09.2024 року (клопотання датоване 19.09.2024 року) слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_10 за погодженням із прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20.09.2024 року зазначене клопотання слідчого фактично частково задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 16.11.2024 року, з визначенням розміру застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень), із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

Крім того, колегією суддів враховується і практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, колегія суддів враховує наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а також доведені прокурором під час апеляційного розгляду. Зокрема, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Тобто законодавець визначив можливість застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави і щодо злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 .

Тому колегія суддів вважає законним рішення слідчого судді, щодо можливості визначення ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що не буде суперечити чинному Кримінально-процесуальному кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заставу у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого суддіСолом`янського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року, якою фактично частково задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 16.11.2024 року, з визначенням розміру застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4