Справа № 766/2180/24 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/454/24 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2180/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 28 травня 2024 року.

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначено їй покарання:

за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці;

за ч.1 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, з урахуванням положень п.а-1 ч.1 ст.72 КК України, відповідно до яких одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці..

На підставі ст.71, 72 КК України до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2021 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, зміненим ухвалою Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 21.11.2023 року, та визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці 8 днів.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 22.08.2024 року подала апеляційну скаргу, в якій просить призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Водночас, нею заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку. Клопотання обґрунтоване тим, що у зв`язку з тим, що її захисник ОСОБА_6 відмовився подати апеляційну скаргу, скориставшись, що вона юридично неосвічена, та не була проінформована як і коли написати апеляційну скаргу.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про час розгляду справи шляхом надіслання повідомлень.

Клопотання про обов`язкову участь обвинуваченої ОСОБА_7 в розгляді її клопотання про поновлення строку від неї до апеляційного суду не надходило, а тому її участь не є обов`язковою.

Заслухавши доповідь судді, позицію захисника ОСОБА_6 щодо заявленого клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження та доводи клопотання про поновлення строку, колегія суддів дійшла такого висновку.

Вирішуючи питання, чи були причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку поважними, колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а згідно з ч.3 цієї статті, для особи яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде для його поновлення.

При цьому, ч.1 ст.117 КПК України встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин.

Суд звертає увагу, що під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Вказане узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності; див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України.

Як випливає з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 копію вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 28.05.2024 року щодо неї отримала безпосередньо в суді першої інстанції в день його проголошення, що підтверджується наявною в матеріалах кримінального провадження її розпискою.

Під час перевірки апеляційної скарги ОСОБА_7 встановлено, що вона подана 22.08.2024 року з пропуском строку на апеляційне оскарження, визначеного п.1 ч.2 ст.395 КПК України, який сплив 27.06.2024 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Обвинуваченою ОСОБА_7 не надано доказів, що свідчать про наявність непереборних перешкод, які позбавили її реалізувати право на апеляційне оскарження в межах визначеного законом строку.

Так, починаючи з 28.05.2024 по 27.06.2024 обвинуваченою ОСОБА_7 , яка 28.05.2024 безпосередньо брала участь в судовому засіданні та в цей же день отримала копію вироку відносно себе, їй були роз`яснені строки та порядок оскарження судового рішення головуючим по справі суддею. Після проголошення вироку суду ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався, до вступу вироку в законну силу вона перебувала на волі та мала можливість скористатися допомогою захисника та вчасно оскаржити судове рішення. Тобто, вона не була позбавлена можливості звернутись в межах тридцяти днів до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

За спливом майже 3-х місяців, 22.08.2024 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, який сплив 27.06.2024 року.

Зазначені в клопотанні обвинуваченої ОСОБА_7 причини щодо пропуску нею строку на апеляційне оскарження не є поважними, оскільки жодним чином не підтверджено обставини того, що вона була позбавлена можливості своєчасно звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Суд апеляційної інстанції зауважує про те, що обвинувачена ОСОБА_7 не продемонструвала належну процесуальну поведінку та не подала апеляційну скаргу на вирок у визначений законом строк.

Отже, ОСОБА_7 пропустила строк на оскарження вироку, та не навела у своєму клопотанні поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на вирок з пропуском передбаченого Законом строку апеляційного оскарження, наведені нею причини пропуску цього строку апеляційний суд визнає неповажними та такими, що суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства, а тому в поновленні строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.395, 399 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 28 травня 2024 року щодо неї - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4