В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року селище Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 24.07.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тарасівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.1261 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , порушуючи вимоги статті 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, за місцем спільного проживання, за адресою АДРЕСА_2 , систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, погрозах застосування фізичного насильства, що призвело до тривалих, інтенсивних психологічних (моральних) страждань у останньої.

В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 , протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Зокрема, 11 січня 2024 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 дії психологічного та фізичного характеру, що виразилось у висловлюванні нецензурною лайкою та ударом в обличчя ОСОБА_5 (без завдання тілесних ушкоджень), внаслідок чого, умисно вчинив відносно дружини домашнє насильство, що призвело до її психологічних страждань.

11 січня 2024 року за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №611709) відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

25 січня 2024 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Окрім цього, 17 травня 2024 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, протягом року, умисно вчинив відносно останньої домашнє насильство в сім`ї, а саме дав ляпаса, чим вчинив насильство фізичного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю ОСОБА_5 та призвести до психологічних страждань останньої.

17 травня 2024 року за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №611659) відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

13 червня 2024 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також, 21 червня 2024 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_4 продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, протягом року, умисно вчинив відносно останньої психологічне насильство в сім`ї, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, що призвело до її психологічних страждань.

21 червня 2024 року за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №611974) відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Також, 21.07.2024 року було винесено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_4 , щодо заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою терміном на одну добу.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних страждань.

Так, 23.07.2024 року приблизно о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , по місцю спільного проживання подружжя, вчинив відносно дружини ОСОБА_5 конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами при неповнолітніх дітях, які принижують честь і гідність потерпілої, чим вчинив систематичне психологічне насильство над потерпілою, що призвело до тривалих, інтенсивних та негативних за своїми проявами психологічних (моральних) страждань у останньої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в обсязі пред`явленого обвинувачення по ст. 1261 КК України визнав повністю та суду пояснив, що він вже років 15 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 . Вони виховують трьох неповнолітніх дітей. Дійсно відносно нього неодноразово складалися протоколи щодо вчинення домашнього насильства по відношенню до дружини ОСОБА_5 , які розглядалися судом та постановами суду його визнано винним у вчиненні домашнього насильства. 21.06.2024 року відносно нього було винесено терміновий заборонний припис щодо заборони в будь який спосіб контактувати з ОСОБА_5 терміном на одну добу. 23.06.2024 року він знову вчинив конфлікт вдома. На теперішній час він з дружиною примирилися, вони проживають разом. У скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила призначити мінімальне покарання.

Прокурор та обвинувачений не заперечували проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілої. Тому суд на підставі ст.325 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, можливість за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду для прийняття рішення, ухвалив про проведення судового розгляду без потерпілої.

Враховуючи свідчення обвинуваченого ОСОБА_4 , його повне визнання своєї винуватості, а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, то у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчинені.

Згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, добровільно визнає себе винним в домашньому насильстві, тобто систематичному вчиненню психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, і роз`яснив йому, що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він і прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини кримінального провадження доведені зібраними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доведеними.

До таких фактичних обставин відносяться обставини, щодо дати, часу, місця, способу здійснення кримінального правопорушення, форми вини, заподіяної шкоди.

Досліджена у судовому засіданні правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає дійсним обставинам скоєного діяння.

На підставі викладеного, суд визнає доведеним винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 ускоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст. 1261 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як нетяжкий злочин, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює не офіційно, за місцем проживання не перебуває на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога, групи інвалідності не має, з місця проживання характеризується посередньо, сам в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими і інші обставини, які не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.

Як пом`якшуючі покарання обставини суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 дав своїм діям належну оцінку і дійсно готовий понести передбачену законом відповідальність.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді громадських робіт.

На підстав ч. 1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки.

Таким чином, на підставі ч. 1 п. 5 ст. 91-1 КК України суд застосовує до ОСОБА_4 обмежувальний захід строком на 1 (один) місяць, а саме: направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводилась судовопсихологічна експертиза № 64/07/24 від 26.07.2024 року вартістю 2000 гривень.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи, залученою стороною обвинувачення експертом спеціалізованих державних установ, у розмірі 2000 грн. на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Речові докази: DVD-R диски з відеозаписом ходу допиту потерпілої ОСОБА_5 та відеозаписами з нагрудних бодікамер працівників поліції, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000180, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України та призначити йому покарання за даною статтею кримінального закону у вигляді 60 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 п. 5 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід строком на 1 (один) місяць:

-направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судовопсихологічної експертизи № 64/07/24 від 26.07.2024 року у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Речові докази: DVD-R диски з відеозаписом ходу допиту потерпілої ОСОБА_5 та відеозаписами з нагрудних бодікамер працівників поліції, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000180, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався.

На вирок може бути подана апеляція, з підстав передбачених ст. ст. 394, 395 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівській районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим в той же термін, з дня вручення його копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1