ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1051/24 Справа № 203/1825/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001381, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2024 року, скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_8 від 04.03.2024 року про закриття кримінального провадження №0001381 від 14.09.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, залишено без задоволення.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя зазначив, що постанова слідчого у повній мірі відповідає вимогам процесуального законодавства. Слідчий суддя зазначив, що положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження слідчим порушені не були.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги та скасування постанови слідчого.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Разом з апеляційною скаргою, апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Зазначив, що про оскаржувану ухвалу слідчого судді стало відомо лише 07 травня 2024 року, тому просив визнати причини пропуску строку поважними.

В обґрунтування апеляційних вимог скаржник зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи.

Зазначає, що слідчим суддею не було враховано, що фактично зміст постанови про закриття повністю дублює попередні постанови, які були скасовані ухвалами слідчого судді. Крім проведення допиту в якості свідка ОСОБА_9 , який є фактично особою, яка причетна до скоєння правопорушення і неможливість відбитків пальців рук. Слідчий умисно ігнорує усі попередні ухвали слідчого судді щодо неповноти проведення досудового розслідування, що в черговий раз є свідченням його упередженості у не притягненні до відповідальності слідчого ОСОБА_10 , який сфальсифікував докази у кримінальному провадженні, однак слідчим суддею не було це враховано.

Закриття кримінального провадження, на думку апелянта вказує на бездіяльність слідчого, який намагається якнайшвидше закрити справу без повного з`ясування всіх обставин кримінального провадження та однобічно.

Інших жодних слідчих дій вчинено старшим слідчим СВ (з дислокацією м. Дніпро) Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтава ОСОБА_8 здійснено не було, зокрема так і не були порівняні зразки відтисків пальців та долонь ОСОБА_9 .

Вважає, що слідчий безпідставно відмовляє потерпілому у задоволенні клопотання.

На думку апелянта, слідчий не здійснював та не здійснює досудове розслідування відповідно до вимог закону, не доручав проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; не звертається за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, безпідставно відмовляє у будь-якому заявленою мною, ОСОБА_7 клопотанні (про визнання потерпілим, про проведення слідчих дій тощо). Таким чином, слідчий не виконує покладені на нього обов`язки та принижує гідність органу у якому працює та порушує принципи діяльності поліції, підриваючи авторитет до органів національної поліції.

Більше під час досудового розслідування, не було допитано інших осіб та не було зібрано жодних інших доказів. Вказані дії слідчого свідчать про передчасність закриття кримінального провадження без проведення всіх необхідних дій з метою з`ясування всіх обставин справи та встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, однак слідчий суддя взагалі не врахував вказаних обставин, а фактично погодився з думкою суб`єкта оскарження.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 підтримав доводи своєї апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні, просив ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою скасувати постанову слідчого про закритті кримінального провадження.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вважав її законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думки учасників процесу, перевіривши надані матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України та таким, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, на досудовому провадженні, можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Проведення слідчих (розшукових) дій регулюється главою 20 КПК України. Самі по собі слідчі дії є діями спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.

За змістом ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

За результатами розгляду скарги слідчий суддя, як це встановлено ч. 2 ст. 307 КПК України, вправі прийняти одне з передбачених цією нормою рішень, в томі числі винести ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001381, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.09.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України за можливим фактом службового підроблення відтисків пальців ОСОБА_9 старшим слідчим СВ ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження № 0000062 від 13.08.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 від 04.03.2024 р. про закриття кримінального провадження № 0001381, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.09.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в якому жодній особі про підозру не повідомлялося, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за встановленої відсутності складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Відповідно до ст.ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим (детективом) рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності відповідно до ст. 94 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0001381, колегія суддів зазначає наступне.

Самостійність слідчого в його процесуальній діяльності згідно ч. 5 ст. 40 КПК України на засадах змагальності сторін у кримінальному провадженні відповідно до ст. 22 цього Кодексу пов`язана з обстоюванням стороною обвинувачення її правової позиції самостійно, чим визначаються дискреційні повноваження слідчого за ст.ст. 93, 223 КПК України у збиранні доказів за допомогою визначених на власний розсуд слідчих дій.

Згідно ч. 1 ст. 366 КК України передбачено кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

З постанови слідчого про закриття кримінального провадження слідує, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001381 були допитані в якості свідків: старший слідчий СВ ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , заявник ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Також, в ході досудового розслідування були витребувані копії матеріалів кримінального провадження № 0000062 від 13.08.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Допитаний в якості свідка слідчий вказав, що всі процесуальні документи кримінального провадження № 0000064 складені відповідно до норм КПК України та не мають будь-яких ознак підробки. Допитаний в якості свідка заявник ОСОБА_7 показав, що він відмовляється надавати покази в якості свідка та бажає надавати покази в якості потерпілого. Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 зазначив, що він добровільно надав слідчому свої відтиски пальців рук та ніякого відношення до крадіжки речей у Стародуба він не має. В ході вивчення слідчим копій матеріалів кримінального провадження № 0000064 будь-яких ознак фальсифікації слідчим матеріалів вказаного кримінального провадження, в тому числі і процесуальних документів щодо відібрання у свідка ОСОБА_9 відбитків пальців рук, не встановлено, всі процесуальні документи є логічними і послідовними, складені відповідно до норм КПК України та не мають будь-яких ознак підробки. Старший слідчий СВ ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 при розслідування кримінального провадження № 0000064 діяв в рамках наданих йому повноважень та відповідно до норм діючого законодавства України.

Слідчий суддя, при розгляді матеріалів, вірно проаналізував скаргу ОСОБА_7 та інші, зібрані по провадженню докази, здобуті слідчим при проведенні розслідування та прийшов вірного висновку, що досудове розслідування проведено повно та всебічно, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи скарги фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням слідчого та оцінкою ним зібраних під час досудового розслідування доказів.

Крім того, колегією суддів не встановлено й істотних порушень вимог КПК України, а у скарзі ОСОБА_7 не наведено достатніх даних, які б безумовно свідчили про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставою для скасування судового рішення.

При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2024 року, задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001381, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4