Справа № 462/7595/24
провадження 1-кп/462/614/24
У Х В А Л А

25 листопада 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000790 від 07.08.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , звернулася до суду із клопотанням про продовження (застосування) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , покликаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 07.08.2024 в період часу з 03.40 год по 06.17 год, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи поблизу кафе «При вокзалі», що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті попередньо виниклого конфлікту із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , маючи умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 близько 5-7 ударів дерев`яною палицею та ногами по голові, руках, тулубу та по шиї. Своїми протиправним діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 перелом нижньої щелепи, який відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я, а також навколоорбітальну гематому ліворуч, сліди «странгуляційної борозни» на передній поверхні шиї, садна фаланг пальців рук, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 07.08.2024 в період часу з 03.40 год по 06.17 год, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи поблизу кафе «При вокзалі», що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з метою власного протиправного збагачення, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи те, що ОСОБА_5 знаходиться у безсвідомому стані, а ОСОБА_6 покинув місце попередньо виниклого конфлікту та залишив свої особисті речі на місці події, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав належне потерпілим майно, зокрема у потерпілого ОСОБА_6 викрав наплічну шкіряну сумку (барсетку) чорного кольору марки «Ferrari», вартістю 1 253 гривні 00 копійок, всередині якої знаходились документи - паспорт громадянина України, виданий на ОСОБА_6 , упакування з банківської картки «Монобанк», що матеріальної шкоди для потерпілого не становить; мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung A225 5G» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 6 272 гривні 00 копійок; безпровідні навушники чорного кольору марки «TWS JBL Tune 235NC TWS Black (JBLT235NCTWSBLK)», вартістю 1 679 гривень 30 копійок; наплічний рюкзак, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, всередині якого містились кросівки чорного кольору марки «Adidas», вартістю 2 099 гривень 40 копійок; кофту помаранчевого кольору із написом на спині «Bolval» марки «Hummel», вартістю 1 180 гривень 00 копійок, та інші особисті речі потерпілого ОСОБА_6 які матеріальної цінності для нього не становлять, а також викрав у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон «iPhone 12 Pro Max», об`ємом пам`яті 512 Гб, вартістю 29 155 гривень 10 копійок та кросівки матерчасті марки «Puma» чорного кольору, 43 розміру, вартістю 816 гривень 00 копійок.

Вказаними умисними протиправним діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 12 483 гривні 70 копійок, а потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 29 971 гривень 10 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

07.08.2024 внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000790 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України.

08.08.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 08.08.2024 ОСОБА_4 відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та 27.09.2024 повідомлено ОСОБА_4 , про підозру зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.185 КК України.

Під час допиту в статусі підозрюваного ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України не визнав, а у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КК України та ч.4 ст.185КК України, зокрема ч.4 ст.185 КК України це тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також вчинив нетяжкий злочин у виді виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09.08.2024 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.10.2024.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 02.10.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.11.2024.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі можуть бути підставою та мотивом для обвинуваченого до ухилення від явки до органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 та неповнолітніх свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у цьому ж кримінальному провадженні, з огляду на те, що ОСОБА_10 відоме місцезнаходження останніх, а також з врахуванням неповнолітнього віку свідків, останній може чинити відповідний тиск, з метою примусити до зміни показань. Вказані вище дії може вчинити як сам обвинувачений, а також будучи на волі, може залучити для цього і інших осіб;

- неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний втік з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим, намагався свідомо уникнути покарання, однак, у подальшому був виявлений працівниками поліції, злочин вчинено в громадському місці, в умовах воєнного стану. ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів.

А також враховуючи наявність обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які передбачені у ст.178 КПК, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік, який не перешкоджає застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, відсутність перешкод щодо застосування до підозрюваного запобіжних заходів, у тому числі у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, яка підтримала клопотання, обвинуваченого та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили обрати більш м`якмй запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, оглянувши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Стороною обвинувачення доведено, що з матеріалів клопотання вбачається наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується такими доказами: протоколами огляду місця події від 07.08.2024 та від 08.08.2024, протоколом прийняття заяви від 08.08.2024, протоколом добровільної видачі від 08.08.2024 протоколом затримання ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_6 , висновками товарознавчих експертиз, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , повідомленням про підозру ОСОБА_4 , протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 , заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 , протоколами проведення слідчих експериментів за участі ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , протоколами пред`явлення для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_5 .

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З огляду на наведене, а також, враховуючи вагомість наявних доказів про підозру вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який неодружений, дітей на утриманні не має, який раніше не судимий, який не працює, із місця скоєння кримінального правопорушення втік, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів та його можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, а також у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, і тому саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе належним чином забезпечити поведінку останнього під час досудового розслідування та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах тацим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також вважаю, що відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України заставу слід визначити в розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 121 120,00 грн, оскільки саме такий розмір застави, в разі її внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Крім того, на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави, слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

постановив:

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23 січня 2025 року включно.

Заставу визначити в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 121 120 /сто двадцять одна тисяча сто двадцять/ грн 00 коп, яку обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент на рахунок: 0757, одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України у Львівській області, банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, .

У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування), роботи, навчання.

Якщо обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дата закінчення дії ухвали 23.01.2025.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/7595/24.

Суддя: ОСОБА_1