Справа № 694/3026/24
провадження № 1-кс/694/1099/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/про арешт майна/

21.11.2024 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0001481 від 15.11.2024,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на вилучене під час огляду місця події по АДРЕСА_1 майно, а саме: - кейс чорного кольору; - револьвер для відстрілу набоїв Флобера; - товарний чек про придбання револьверу; - паспорт револьверу, на час проведення відповідних експертиз у кримінальному провадженні № 0001481.

Визначити місце зберігання вказаного майна кімнату зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, що розташований за адресою: вулиця Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області до отримання висновків у експертизах, проведених у кримінальному провадженні № 0001481.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що на початку листопада 2024 року в с. Кайтанівка Звенигородського району Черкаської області, ОСОБА_5 правомірно перебуваючи в приміщенні літньої кухні домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно таємно викрав належний останній револьвер для відстрілу набоїв Флобера, чим останній була спричинена матеріальна шкода.

15.11.2024 слідчим відділом Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за даним фактом було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001481 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

14.11.2024 в період часу з 12 год.10 хв. по 12 год.30 хв. під час огляду місця події по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено кейс чорного кольору в якому знаходилися: револьвер для відстрілу набоїв Флобера, товарний чек про придбання револьверу, паспорт револьверу.

Вилучені вищевказані речі оглянуті та постановою слідчого визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучене майно є об`єктами злочину, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, у встановленому порядку визнані речовими доказами у провадженні, тому згідно ст. 170 КПК України на нього повинен бути накладений арешт.

Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.

ОСОБА_6 викликалася в судове засідання, проте до суду не з`явилася.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що СВ Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001481 від 15.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

14.11.2024 в ході проведення огляду місця події по вулиці Польовій біля будинку за АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено кейс чорного кольору; револьвер для відстрілу набоїв Флобера; товарний чек про придбання револьверу; паспорт револьверу, що підтверджується протоколом огляду місця події.

Вилучене майно постановою т.в.о.заступника начальника СВ Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_7 від 15.11.2024 визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно обумовлена тим, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження надасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження, а не накладення арешту на вказане майно, може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та неможливості проведення необхідних судових експертиз, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження.

Слідчим доведено, що речі, щодо яких подане клопотання слідчого, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки могли бути отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є предметом злочину (кейс чорного кольору; револьвер для відстрілу набоїв Флобера; товарний чек про придбання револьверу; паспорт револьверу), містити на собі сліди злочину, без яких неможливо довести чи спростувати вину особи та зафіксувати інші докази у кримінальному провадженні або містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі шляхом проведення експертиз, тобто відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Слідчий суддя враховує, що для проведення стороною обвинувачення необхідних слідчий дій, в тому числі для проведення судових експертиз, необхідно забезпечити збереження вилучених речей в тому стані, в якому вони були на момент виявлення та фіксації кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, з метою забезпечення проведення відповідних експертиз, збереження речових доказів в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на кейс чорного кольору, револьвер для відстрілу набоїв Флобера, товарний чек про придбання револьверу, паспорт револьверу, на час проведення експертиз у даному кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0001481 від 15.11.2024 задоволити.

Накласти арешт на вилучене у ході проведення огляду місця події 14.11.2024 майно, а саме:- кейс чорного кольору; - револьвер для відстрілу набоїв Флобера; - товарний чек про придбання револьверу; - паспорт револьверу, що на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів - у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти будь-яких дії по відчуженню і зміні власників цього майна, на час проведення відповідних експертиз у кримінальному провадженні № 0001481.

Визначити місце зберігання вказаного майна, на яке накладено арешт - кімнату зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, що розташований за адресою: вулиця Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області до отримання висновків у експертизах, проведених у кримінальному провадженні № 0001481.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1