Провадження № 11-кп/824/362/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Антоніни Красилівського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 111 КК України ((в редакції до Закону № 1183-VII від 08 квітня 2014 року), та призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна. Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання. Вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, призначений наказом Генерального прокурора України №901к від 12.07.2012 на посаду прокурора Кримського регіону з нагляду за додержанням законів у військовій сфері та у подальшому на підставі наказу виконувача обов`язків Генерального прокурора України № 175к від 11.03.2014 звільнений з вказаної посади у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років.

Приблизно у березні 2014 року (більш точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені), у невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на державну зраду, яка виразилася у вчиненні дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме - наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на державну зраду, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, маючи вишу юридичну освіту та знаючи, що Указом Виконуючого обов`язки Президента України від 24.03.2014 № 339/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій, Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», у його порушення та з власної ініціативи, у березні 2014 року, у невстановлені досудовим розслідуванням час та дату, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вступив на службу до так званої « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де обійняв посаду першого заступника військового прокурора Чорноморського флоту Російської Федерації з одночасним присвоєнням йому звання генерал-майора юстиції, яку обіймає і по теперішній час.

У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на надання іноземній державі допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_8 з метою підтримки окупаційної влади АР Крим, а також легітимізації законодавства Російської Федерації на території півострова, використовуючи свої службові повноваження першого заступника військового прокурора «Черноморского флота Российской Федерации», почав здійснювати представництво інтересів держави-окупанта, а саме - Російської Федерації у судових справах, які розглядаються у незаконно створених судових органах окупаційної влади АР Крим, та за результатами розгляду яких, в порушення законодавства України, прийнято незаконні рішення.

Так, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на державну зраду, надаючи допомогу іноземній державі у здійсненні підривної діяльності проти України, яка виразилася у здійсненні представництва інтересів держави-окупанта, а саме - Російської Федерації та її державних органів у судових справах, які розглядаються у незаконно створених судових органах окупаційної влади АР Крим у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на службі у правоохоронному органі іноземної держави, звернувся з позовною заявою, як заступник військового прокурора «Черноморского флота» (на той час) в інтересах «Министерства обороны Российской Федерации и Федерального государственного казеного учреждения « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до так званого «Арбитражного суда Республики Крым», як позивач у судовій справі №А83-2754/2015.

Відповідно до обставин судової справи № А83-2754/2015, ОСОБА_8 , перебуваючи на той час на посаді заступника військового прокурора «Черноморского флота», звернувся в інтересах «Министерства обороны Российской Федерации и Федерального государственного казеного учреждения « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до вищевказаного незаконно створеного на території АР Крим суду з позовною заявою до « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та «ООО «РИЧ-2005»» щодо визнання недійсним договору № 2/2014 від 03.03.2014 оренди нерухомого військового майна, а саме - нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , які перебувають на балансі Міністерства оборони України.

Рішенням незаконно створеного «Арбитражного суда Республики Крым» у справі №А83-2754/2015 за позовом заступника військового прокурора «Черноморского флота Российской Федерации» ОСОБА_8 до «Квартирно-эксплуатационного отдела города Симферополя» та «ООО «РИЧ-2005» 30.11.2005 задоволено вимоги позивача та визнано недійсним договір оренди нерухомого майна №2/2014 від 03.03.2014 за адресою АДРЕСА_3 , який був укладений між «ООО «РИЧ-2005» та « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

З вказаного рішення незаконно створеного «Арбитражного суда Республики Крым» та наявних доказів у кримінальному провадженні вбачається, що майно, яке було предметом позовних вимог ОСОБА_8 , є державною власністю України та перебувають на балансі Міністерства оборони України, а тому, за результатами розгляду позову останнього, став можливим факт переходу зазначеного майна, а саме - нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , у власність військових формувань Російської Федерації, які знаходяться в управлінні «Министерства обороны Росийской Федерации».

За таких обставин ОСОБА_8 , будучи громадянином України, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на державну зраду, займаючи керівну посаду у незаконно створеному на території Автономної Республіки Крим правоохоронному органі, а саме - « ІНФОРМАЦІЯ_2 », своїми діями сприяє підвищенню обороноздатності Російської Федерації шляхом надання нібито законного вигляду процедурам відчуження майна держави України, яке перебуває на балансі Міністерства оборони України, на користь «Министерства обороны Российской Федерации», чим підриває обороноздатність України, а також своїми діями забезпечив та продовжує забезпечувати функціонування незаконно створених органів так званої «Республики Крым», сприяв та продовжує сприяти представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності проти України та її обороноздатності, що забезпечує тривалу окупацію півострова Крим.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia), ОСОБА_8 , який показань суду не надавав, та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діяннях обвинуваченого складу кримінального правопорушення та не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права, оскільки було порушено правило спеціального судового провадження та вважає, що оскільки з 27.11.2018 року втратили чинність положення п.20-1 розділу ХІ КПК України у зв`язку з початком діяльності ДБР, то мають застосовуватися вимоги ст.297-1 КПК України, прокурором не надано доказів оголошення підозрюваного, обвинуваченого у міждержавний та/або міжнародний розшук каналами Інтерполу, що є обов`язковою підставою для процедури in absentia, тому відсутність такого розшуку було беззаперечною підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони обвинувачення про здійснення спеціального судового провадження. У зв`язку з чим, зазначає, що рішення суду про проведення спеціального судового провадження від 23 січня 2019 року є незаконним.

Також зазначає, що до суду не було надано жодного допустимого доказу вручення підозри, обвинувального акту та інформування обвинуваченого щодо судового розгляду та на даний час достовірно не встановлено та не доведено, що обвинувачений поінформований про кримінальне переслідування щодо нього в Україні, а отже він обмежений в реалізації своїй прав.

Окрім того, вказує, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та зазначення форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, а сам ОСОБА_8 був звільнений з посади прокурора 11.03.2014 року за власним бажанням та на момент вступу на посаду прокурора військової прокуратури РФ не був пов`язаний з Україною присягою чи будь-яким іншим обов`язком.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_8 у державній зраді, тобто умисному діянні на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості , обороноздатності України у виді надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, за обставин, викладених у вироку, суд обґрунтував доказами, яким надав належну правову оцінку.

Вимоги апеляційної скарги про скасування вироку і закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у його діянні складу кримінального правопорушення та у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливості їх отримати, є безпідставними, виходячи з наступного.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.01.2019 року вирішено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Відповідно до вимог ст.20-1 судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ухвала суду про здійснення спеціального судового провадження від 23.01.2019 року не може бути визнана законною у зв`язку з початком діяльності ДБР і необхідністю оголошення ОСОБА_8 у міждержавний та (або) міжнародний розшук не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки процедура спеціального судового провадження не пов`язується з датою початку роботи органу досудового розслідування і у матеріалах справи є достатні фактичні дані про те, що обвинувачений на протязі тривалого часу перебував на тимчасово окупованій території України.

Також не є переконливими доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи у відсутність обвинуваченого і за відсутності належних даних про вручення йому підозри, обвинувального акту та інформування про час та місце судового розгляду , оскільки порушень вимог КПК України під час проведення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження щодо особи, яка перебуває на тимчасово окупованій території України і обвинувачується у державній зраді, колегією суддів не виявлено.

Як випливає з вироку суд дійшов висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_8 , викладеного у обвинувальному акті, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, встановивши при цьому усі необхідні елементи складу злочину, у тому числі і його об`єктивну та суб`єктивну сторони, що спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність формулювання обвинувачення у обвинувальному акті та не встановлення умисної форми вини мети та мотиву, які полягали у наданні іноземній державі допомоги у підривній діяльності проти України.

Також є неспроможними доводи апеляційної про те, що на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 не був пов`язаний присягою чи будь-яким іншим обов`язком з Україною у зв`язку із звільненням з 11.03.2014 року з органів прокуратури України, оскільки суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України,є громадянин України, який досяг шістнадцятирічного віку, без прив`язування до будь-яких посад, а доказів про вихід ОСОБА_8 з громадянства України матеріали кримінального провадження не містять.

Таким чином, апеляційна скарга правильності висновків суду про доведеність належними і допустимими доказами винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.111 КК України, не спростовують.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя: Суддя: Суддя: