У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження строку застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженні № 0001321, внесено 09.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186, частиною першою статті 120 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця села Долинівка, Гайворонського району, Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючому на посаді майстра СТО «Прайм Авто», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого. 10.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Суть та зміст питання, що вирішується слідчим суддею

1.05 вересня 2024 року о 12-15 на розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання. За змістом клопотання прокурор просить:

1)продовжити підозрюваному у кримінальному провадженні № 0001321 - ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, заборонити останньому залишати квартиру АДРЕСА_3 у період часу з 22:00 години до 06:00 годин ранку наступної доби;

2)продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ухвалами слідчих суддів Деснянського районного суду міста Києва, а саме: не відлучатись за межі міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання.

2.Підозрюваний та його захисник отримали це клопотання 04 вересня 2024 року під розписку.

Позиції сторін кримінального провадження.

3.У судовому засіданні 06 вересня 2024 року прокурор підтримав клопотання про продовження строку застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що:

1)ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року задоволено клопотання слідчого, погоджене з першим заступником керівника Київської міської прокуратури, про продовження строку досудового розслідування до п`яти місяців, тобто до 10.11.2024;

2)обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами;

3)встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні;

4)жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

4.Захисник просив клопотання прокурора про продовження застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 22:00 години до 06:00 ранку наступної доби строком на 2 (два) місяці задовольнити частково та обмежитись запобіжним заходом у вигляді особистого зобов?язання, посилаючись на необґрунтованість та незаконність заявленого слідчим клопотання, оскільки:

1)термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Статтею 186 КК України передбачено відповідальність за умисні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів. Натомість ані повідомлення про підозру, ані клопотання про застосування запобіжного заходу не містять жодного доказу наявності у підозрюваного умислу на вчинення дій, спрямованих на заволодіння майном. Підозрюваний самостійно повідомив про обставини, завдяки яким мобільний телефон лишився у його розпорядженні і батьків ОСОБА_6 і старшого брата ОСОБА_6 і органи поліції, проте, останні не надали жодної оцінки вказаним обставинам (вказане вбачається з протоколу допиту ОСОБА_7 - батька ОСОБА_6 , який доданий до вказаного клопотання та безпосередньо допиту самого підозрюваного ОСОБА_4 );

2)у клопотанні взагалі не вказуються докази існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а просто перераховуються деякі з них;

3)ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не доведено. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання у АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності матері підзахисного ОСОБА_8 ), місце роботи, як майстер дефектувальник в ТОВ «Прайм-Авто». Має на вихованні малолітню дитину ОСОБА_9 , 2021 року народження. Він надав свідчення слідчому судді та пояснив обставини, за яких телефон опинився в його розпорядженні, вказаний ризик не підтверджується жодними обставинами. Підозрюваний з 11.06.2024 року перебуває під домашнім арештом в нічний час з 22:00 до 06:00 ранку, тому, у разі обґрунтованості вказаного ризику, вже міг би скористатись вказаною можливістю та переховатись від органів досудового розслідування, або суду. За місцем його мешкання відбуваються перевірки дотримання умов домашнього арешту в нічний час, та жодних порушень не було виявлено;

4)ризик незаконного впливу на свідка, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні не доведено. Всі особи, які допитані як свідки - це поняті, які залучались до слідчих дій, співробітники поліції та особи, які проживали в квартирі з ОСОБА_6 й яким нічого не відомо по суті кримінального правопорушення передбаченого ст.186 КК України. Що стосується можливого впливу на потерпілого, то цей ризик взагалі нічим не обґрунтований, а також не має під собою жодного підґрунтя, оскільки телефон вилучений, потерпілий у вказаному провадженні за частиною четвертою статті 186 КК України відсутній.

5.Підозрюваний у судовому засіданні підтримав надані пояснення захисника.

Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

6.У провадженні слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 09.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001321, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186, частиною першою статті 120 КК України.

7.10.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

8.11.06.2024 ухвалою слідчого судді Деснянського району м. Києва до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22:00 години до 06:00 годин ранку наступної доби строком до двох місяців, тобто, до 10.08.2024, включно.

9.Керівником Деснянської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001321 від 09.06.2024 продовжено до 3-х місяців, тобто до 10.09.2024 включно.

10.07.08.2024 ухвалою слідчого судді Деснянського району м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня - в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.09.2024 включно.

11.04.09.2024 ухвалою слідчого судді Деснянського району м. Києва задоволено клопотання слідчого погоджене з першим заступником керівника Київської міської прокуратури про продовження строку досудового розслідування до п`яти місяців, до 10.11.2024.

12.Відповідно до частини шостої статті 181 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

13.Згідно з частини першої статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

14.Згідно з частиною першою статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа

15.10.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

16.За змістом підозри:

1)08.06.2024 приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився у салоні автомобіля «Subaru Outback», червоного кольору, 2018 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , що був припаркований біля будівлі приватної школи « Globe International School » за адресою м. Київ, вул. Миколи Закревського, 42-А , в якому також перебував потерпілий ОСОБА_6 , в якого при собі знаходився належний йому мобільний телефон марки «Realmi GT Neo5 SE», кольору: «Awaken White». Після чого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, який введено з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжувався (останній раз Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024 до 09.11.2024);

2)реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого в умовах воєнного стану, користуючись своєю фізичною перевагою над потерпілим, відібрав з рук потерпілого ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Realmi GT Neo5 SE», кольору: «Awaken White», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 приблизною вартістю 10000 грн., із сім картою мобільного оператора «Київстар» із номером: НОМЕР_4 та «Водафон» із номером НОМЕР_5 , які для потерпілого матеріальної цінності не становлять;

3)надалі ОСОБА_4 , не маючи намір повертати мобільний телефон потерпілому ОСОБА_6 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а відкрито викраденим майном вчиненому в умовах військового стану розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму приблизно 10 000 грн.

17.Обґрунтованість такої підозри слідчий підтверджує фактичними даними, які містяться у долучених до клопотання документах, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 від 09.06.2024, протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 від 09.06.2024, показами свідка ОСОБА_12 від 09.06.2024, показаннями свідка ОСОБА_13 від 09.06.2024, протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 від 09.06.2024, показаннями свідка ОСОБА_14 від 09.06.2024, показами свідка ОСОБА_15 від 09.06.2024, показами свідка ОСОБА_16 від 09.06.2024, показаннями свідка ОСОБА_17 від 09.06.2024, показаннями свідка ОСОБА_18 від 09.06.2024, показаннями свідка ОСОБА_12 від 09.06.2024, висновком експерта № СЕ-19/111-24/39741- ТВ від 10.07.2024, протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_7 від 09.06.2024, показаннями свідка ОСОБА_19 від 09.06.2024, показаннями свідка ОСОБА_20 від 09.06.2024, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.06.2024, протоколом огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 42-А від 10.06.2024, показами свідка ОСОБА_21 від 10.06.2024, показаннями свідка ОСОБА_22 від 10.06.2024, показаннями свідка ОСОБА_23 від 10.06.2024, показаннями свідка ОСОБА_24 від 10.06.2024, показаннями потерпілого ОСОБА_25 від 0.06.2024 (батька померлого), протокол огляду речей від 10.06.2024, речовими доказами у кримінальному провадженні, іншими доказами у всій їх сукупності.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність

18.Орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна, вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

19.Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 186 КК України, за ступенем тяжкості є тяжким злочином.

Оцінка суду щодо обґрунтованості підозри

20.Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

21.Чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», тому слідчий суддя керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. пунктом 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

22.Однак «обґрунтованість» підозри, на якій повинен ґрунтуватися арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5 Конвенції. Того факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежатиме від усіх обставин (див. Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства, 30 серпня 1990 р., § 32, серія A № 182; див. також Ільгар Мамедов проти Азербайджану, № 15172/13, § 88, 22 травня 2014 року та Расул Джафаров проти Азербайджану, № 69981/14, п. 117-118, 17 березня 2016 року). Відповідно, оцінюючи «обґрунтованість» підозри, суду необхідно дати можливість встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5 Конвенції.

23.Отже прокурор повинен надати хоча б деякі факти чи відомості, здатні переконати суд, що особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

24.На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри повинна бути визначена, враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

25.Отже, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, завданням суду є перевірити, чи існувало достатньо об`єктивних елементів, які могли б змусити об`єктивного спостерігача обґрунтовано повірити, що заявник міг вчинити злочин, у якому його звинувачували. У зв`язку з цим безперечно, що підозра повинна бути обґрунтованою перевіреними та об`єктивними доказами, які мають відповідати вимогам статей 84, 94 КПК України, і не повинно виявитися, що передбачувані правопорушення були пов`язані з реалізацією прав заявника відповідно до Конвенції.

26.Слідчий суддя у судовому засіданні заслухав усно пояснення підозрюваного з приводу підозру, дослідив надані органом досудового розслідування докази, дійшов висновку, що вони переконливо свідчать, що підозрюваний ОСОБА_4 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах. За висновком слідчого судді ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

27.Слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту та підозрюваного на тому, що на цій стадії процесу вирішується лише питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення злочину, а не питання винуватості.

28.Разом із тим, приймаючи до уваги посилання сторони захисту в частині встановлення спрямованості умислу та мети вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, слідча суддя вважає, що зазначені твердження сторони захисту підлягають ретельній перевірці та відповідній оцінці в процесі подальшого здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

Оцінка суду щодо наявності ризиків

29.Згідно з частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою продовження застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

30.Слідча суддя встановила наявність обґрунтованої підозри, тому надалі перевіряє наявність ризиків, зазначених у статті 177 КПК України.

31.Як видно з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини першої статті 177 КПК України, а саме:

1)підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та, надалі, від суду;

2)є підстави вважати що підозрюваний може незаконно впливати на свідків шляхом вмовляння, підкупу чи залякування.

32.Слідча суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій.

33.З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

34.Прокурор, доводячи цей ризик, у судовому засіданні посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розуміючи невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перебуваючи на волі.

35.Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті можуть враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. v. Switzerland» від 26 січня 1993 року).

36.Розглядаючи ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 в аспекті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на наступне: підозрюваний раніше не судимий, має місце роботи, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину та перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі.

37.Окрім цього, за весь період перебування ОСОБА_4 на домашньому арешті, жодних відомостей до суду не надано про те, що останній порушує умови виконання вказаного запобіжного заходу, що свідчить про сумлінну поведінку та виконання поскладених судом та відповідно до статті 42 КПК України обов`язків, заявлений ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду зменшився, тому слідчий суддя виходить з недоведеності наявності ризику переховування підозрюваного.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого

38.Прокурор, обґрунтовуючи цей ризик посилається на те, що у даному кримінальному провадженні допитано ряд свідків, анкетні дані яких, включаючи їх місця проживання, йому відомі, з чого випливають обґрунтовані підстави вважати, що останній з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом погроз, вмовляння чи підбурювання до дачі неправдивих показань, або до безпідставної відмови від дачі показань.

39.Слідчий суддя зазначає, що ризик незаконного впливу на свідків у певному кримінальному провадженні обумовлюється тим, що відповідно до передбаченої КПК України процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акту до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

40.Тому ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.

41.Слідчий суддя, вважає доведеним те, що з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може здійснювати вплив на свідків.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів

42.Згідно зі статтею 194 КПК України наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, а тому визначаючись з тим, який саме запобіжний захід на даному етапі у кримінальному провадженні убезпечить від його настання, слідчий суддя ураховує таке.

43.Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з домашнім арештом, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава.

44.При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

45.Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

46.Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу обраного підозрюваному ОСОБА_4 , на думку слідчого судді, прокурором не було доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.

47.Прокурор в судовому засіданні загально стверджував, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку та попередити ризики, але не обґрунтував.

48.Аргументи прокурора та подані докази, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 120 КК України, слідча суддя не бере до уваги, оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

49.Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчий суддя на виконання вимог статті 178 КПК України також вивчено відомості, що характеризують особистість обвинуваченого, наведену прокурором у клопотанні, а також стороною захисту, а також інші обставини, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні малолітню дитину та перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі, працює на посаді майстер дефектувальник в ТОВ «Прайм-Авто»; раніше несудимий. оскільки обвинувачений офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки.

50.Окрім цього, слідчий суддя бере до уваги, що за весь період перебування ОСОБА_4 на домашньому арешті, жодних відомостей до суду не надано про те, що останній порушує умови виконання вказаного запобіжного заходу, що свідчить про сумлінну поведінку та виконання поскладених судом та відповідно до ст. 42 КПК України обов`язків.

51.Між цим, суд зауважує, що раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 фактично дорівнює комендантській годині. А отже, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків, які покладались разом із запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту.

52.Згідно з частиною першою статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

щодо продовження строку дії обов`язків

53.Відповідно до частини сьомої статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

54.При вирішенні питання покладення обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд не вправі покладати ті, які не були зазначені у клопотанні, оскільки таку ініціативу повинен виявляти прокурор.

55.Слідчий суддя доходить висновку, що встановлений у судовому засіданні ризик повністю обґрунтовує продовження строку дії покладених обов`язків, про що просить прокурор у клопотанні. За висновком слідчого судді застосування до підозрюваного обов`язків, покладених ухвалами слідчих суддів Деснянського районного суду міста Києва, а саме: не відлучатись за межі міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання, зможе запобігти доведеному прокурором ризику, передбаченим статтею 177 КПК України.

56.Слідчий суддя зауважує, що ним перевірено у судовому засіданні, що закінчити досудове розслідування неможливо, унаслідок виконання великого обсягу роботи та особливої складності кримінального провадження, у зв`язку з чим 04.09.2024 ухвалою слідчого судді Деснянського району м. Києва задоволено клопотання слідчого погоджене з першим заступником керівника Київської міської прокуратури про продовження строку досудового розслідування до п`яти місяців, до 10.11.2024.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 198, 199, 309, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених ухвалами слідчих суддів Деснянського районного суду міста Києва на підозрюваного ОСОБА_4 - задовльнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалами слідчих суддів Деснянського районного суду міста Києва на підозрюваного ОСОБА_4 , строком на 2 місяці - до 05.11.2024 року включно, а саме: не відлучатись за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді, якою застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, підлягає апеляційному оскарженню в частині відмови у продовження строку застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали слідчий суддя склав та оголосив 10.09.2024 о 12-20.

Слідчий суддя ОСОБА_26