Провадження №: 1-кс/755/3470/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щурівці, Ізяславського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, в кримінальному проводженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003677 від 26 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділу Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 вчинив умисний злочин в умовах воєнного стану згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався.

Так, 25.10.2024 року приблизно 19 годині 00 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи в районі станції метро Лісова познайомився з ОСОБА_5 та у вказаних осіб зав`язалась бесіда, в ході якої останні вживали алкогольні напої. Так, в ході спільного відпочинку, ОСОБА_7 , запитав у ОСОБА_5 чи не знає він особу, яка займається прибиранням квартир, оскільки у нього є потреба у здійсненні прибирання його помешкання. ОСОБА_5 відповів, що знає таку особу, з якою він спільно проживає в найманому житлі за адресою АДРЕСА_2 , та запропонував проїхати спільно з ним до вказаної квартири під приводом домовитись про прибирання. Цього самого дня, скориставшись послугами таксі «БОЛТ», яке було замовлено через мобільний додаток в телефоні, що належить потерпілому ОСОБА_7 , ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 приїхали до квартири за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 познайомив ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , яка мала здійснити прибирання в його квартирі. Після спілкування з ОСОБА_8 , та після того як ОСОБА_7 досяг з останньою домовленості про прибирання його квартири, останній повідомив ОСОБА_5 , що він буде їхати за місцем мешкання.

В цей самий час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення цінного майна, яке знаходилось у потерпілого, оскільки за той період часу який він провів спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 побачив у останнього мобільний телефон марки Redmi Note 13 Pro, НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 в слоті були наявні сім-карти мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 та ТОВ «Лайфселл», а також значну суму грошових коштів, якими розраховувався потерпілий ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_5 , усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_7 має намір залишити приміщення квартири, усвідомлюючи той факт, що в загальному коридорі будинку його дії можуть привернути увагу сторонніх осіб з числа сусідів, маючи на меті завадити останньому вийти з квартири, різко підійшов до ОСОБА_7 , який в цей час перебував в коридорі квартири за адресою АДРЕСА_2 та наніс йому кілька ударів руками в область обличчя, чим завдав фізичного болю. Від нанесених ударів ОСОБА_7 впав на підлогу, закривши при цьому обличчя руками. В цей час ОСОБА_5 діючи відкрито, зірвав з потерпілого ОСОБА_7 наплічну сумку з особистими речами, а також куртку, після чого, утримуючи при собі особисте майно потерпілого направимся до іншої кімнати зазначеної квартири з метою пошуку цінного майна, яке перебувало серед особистих речей потерпілого. В подальшому, перебуваючи в кімнаті квартири, ОСОБА_5 дістав з сумки, що належить ОСОБА_7 мобільний телефон Redmi Note 13 Pro, НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 в слоті були наявні сім-карти мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 та ТОВ «Лайфселл, заявленою вартістю 14999 гривень, а також грошові кошти в сумі 9400 гривень, та залишивши куртку та сумку яка належить потерпілому ОСОБА_7 , з місця злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 24399 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що своїми умисними діями, вчинив відкрите викрадення чужого майна(грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого 4 ст. 186 КК України.

27 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 26.10.2024 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоком пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 , протоколами допитів свідків, протоками пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які можуть бути порушені під час обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вказане дає підстави вважати, що ОСОБА_5 після повідомлення останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що є тяжким кримінальним правопорушенням за який передбачено покарання на строк до 10 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого ОСОБА_7 ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тобто, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання настання зазначених вище ризиків.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обумовлена тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, що свідчить про обставини, які можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного навмисно переховуватися від слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та офіційних доходів не отримує, відповідно свої матеріальні потреби задовольняє злочинним шляхом. Крім того ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, зокрема і за вчинення корисливого злочину із застосуванням насильства.

Враховуючи те, що у вказаному кримінальному провадженні на даний час вже допитані всі свідки та потерпілий ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 відомі їх дані, існує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки знаходячись на волі ОСОБА_5 буде мати реальну можливість незаконно впливати на інших учасників процесу з метою уникнення відповідальності, схиляння до зміни показань чи іншого незаконного впливу.

В ході досудового розслідування також не отримано відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_5 не може утримуватись в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» та не встановлено обставин, які виправдовували б ОСОБА_5 і вказували на зменшення вищевказаних ризиків та надавали підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобіганням наявним ризикам, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає позиціям Європейського суду з прав людини, а також на те, що на даний час існують перелічені вище ризики, у зв`язку з чим орган досудового розслідування вважає необхідним застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, перелічені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити його, зазначив, що ризики продовжують існувати, вважає, що запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як ризики наведені прокурором не обґрунтовані, просив обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 домашній арешт в певний період доби, або визначити заставу.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.

За вказаним фактом 26 жовтня 2024 року відомості про вчинення злочину внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003677.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розписки підозрюваного щодо вручення йому копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

26 жовтня 2024 року о 13 год 10 хв - ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

27 жовтня 2024 року - ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань ст. 2 КПК України.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, наявними у справі доказами, зокрема: рапортом працівника поліції, протоколом огляду місця події від 26.10.2024 року, протоколами допиту свідків від 26.10.2024 року, протоколом допиту потерпілого від 26.10.2024 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.10.2024 року, протоколом огляду місця події від 26.10.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, майновий стан підозрюваного, його вік, міцність його соціальних зв`язків, той факт, що він офіційно не працює, раніше судимий.

Вказані вище обставини, а також суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що з боку підозрюваного існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, можливість впливати на потерпілу чи свідків у кримінальному провадженні, можливість знищити, сховати або спотворити будь-який доказ чи документ та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Підстав для обрання відносно підозрюваного інших запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, слідчий суддя не вбачає.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вбачає підстав визначати розмір застави підозрюваному, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись, ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту його фактичного затримання - з 13 годин 10 хвилин 26 жовтня 2024 року.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вбачає підстав визначати розмір застави підозрюваному, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити начальнику Державної установи «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: