ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/ 4430/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 987 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме підозрюваного та його захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи без них, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні № 0000285 від 09.06.2022 за ч.4 ст.190, ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України.

До ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" до 17.09.2024 року, включно, без визначення застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині продовження строку тримання під вартою, захисник підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі прийняття рішення про залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вважає, що в даному випадку наявні підстави для обрання стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі або визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу. На переконання захисника, матеріали клопотання не містять доказів обґрунтованості підозри, оскільки відсутня пряма вказівка на те, що саме ОСОБА_7 вчинив вказане в повідомленні про підозру кримінальне правопорушення. У всіх матеріалах проведення негласних слідчих дій, доданих до клопотання, йдеться мова про невстановлену особу, проте, будь-яких даних, що це саме ОСОБА_7 , не надано. Крім того, викладені виключно абстрактно, без вказівки на конкретні дії, із тексту повідомлення не вбачається, яка саме роль була відведена ОСОБА_7 у складі інкримінованої йому організованої групи, а потерпілі на вказують конкретно особу ОСОБА_7 , як особу, що вчинила відносно них певні активні дії, що пов`язані із застосуванням насильства, не вказано, які саме активні дії вчиняв ОСОБА_7 відносно потерпілих. Проте суд, як вважає захисник, посилається на обґрунтованість підозри на докази, в яких навіть прізвище ОСОБА_7 не фігурує. Викладені факти, на думку захисника, дають підстави вважати, що в діях суду наявні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

На переконання захисника, заявлені слідчим ризики, відсутні, за наявності у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків та не давали підстав для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Вважає, що жоден ризик не доведений і є припущенням. Підозрюваному не має сенсу переховуватись від органів слідства та суду, враховуючи його сімейний стан, наявність членів родини, що знаходяться в прямій залежності від нього, Крім того, він не судимий, паспорту для виїзду за кордон не має, має зареєстроване фактичне місце проживання, здійснює догляд за батьком та матір`ю пенсіонерами, має на утриманні сина, який є здобувачем вищої освіти, яким регулярно допомагає, стосовно нього не обирався інший запобіжний захід та не здійснювалось повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, жоден з допитаних свідків, а також потерпілий, не зазначали про здійснення стосовно них бідь-якого впливу з боку ОСОБА_7 .

Крім того, зазначає, що підозрюваний не був обізнаний про підозру відносно нього та не володів інформацією, що відносно ного розслідується кримінальне провадження. В період усього часу він не покидав свого місця проживання, знаходився на території міста Харкова, здійснював волонтерську діяльність та продовжував зміцнювати свої соціальні зв`язки в суспільстві, працюючи та спілкуючись зі своєю родиною. Таким чином, на переконання захисника, підозрюваний не вчиняв жодних дій щодо зміни свого місця перебування чи переховування від органу досудового розслідування. Незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому провадженні він не має можливості, оскільки справа відносно осіб, які вказані в обвинувальному акті, вже знаходиться на розгляді у Київському районному суді м. Харкова, ще з 2022 року. Всі свідки та потерпілі вже встановлені та можливо допитані, всі речові докази, які міг би знищити або пошкодити, вже вивчені та долучені до матеріалів іншого кримінального провадження, а тому, на переконання захисника, в даному випадку можливо застосувати більш м`який запобіжний захід , що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Сторона захисту вважає, що слідчим суддею безпідставно не визначено ОСОБА_7 заставу, попри те, що прокурор в судовому засіданні не заперечував проти його визначення. Враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, позитивну характеристику, наявність позитивних результатів у здійсненні волонтерської діяльності, наявність у нього на утриманні батьків похилого віку та сина, сторона захисту вважає, що можливо обрати підозрюваному розмір застави, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що буде помірним для нього та водночас буде гарантувати виконання ним покладених на нього обов`язків.

Сам підозрюваний заінтересований у справедливому розгляді справі, оскільки не згоден з підозрою, та бажає довести свою непричетність та відновити свою репутацію в очах суспільства та родини.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, були, відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку, захисник та прокурор надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000285 від 09.06.2022 за ч.4 ст.190, ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 вчинив умисні злочини у складі організованої групи разом із організатором ОСОБА_9 та співвиконавцями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а саме шляхом обману незаконно заволоділи квартирою АДРЕСА_2 , вартістю згідно звіту про належну оцінку майна 384 335 гривень, що є великим розміром, та яка перебувала у приватній власності ОСОБА_12 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Окрім цього, ОСОБА_7 , діючи повторно, у складі організованої групи з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом обману незаконно заволоділи квартирою АДРЕСА_3 , вартістю згідно звіту про належну оцінку майна 448 645 гривень, що є великим розміром та яка перебувала у приватній власності ОСОБА_13 , завдавши матеріальну шкоду останньому на зазначену суму.

Також, ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , пред`явили незаконну вимогу до потерпілого ОСОБА_14 та почали почергово здійснювати на ОСОБА_14 психологічний вплив, з метою отримання від останнього довіреності на право оформлення спадкових справ, в тому числі на житлову чотирьох-кімнатну квартиру АДРЕСА_4 , з метою подальшого заволодіння вищезазначеним майном.

05 жовтня 2021 року ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно до погодженого з кожним учасником організованої групи планом злочинної діяльності та розподіленими між усіма учасниками організованої групи функціями, з корисливих мотивів, незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_14 , з послідуючим вимаганням у потерпілого майна та право на майно.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за ч.3 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України, шляхом вручення його батьку ОСОБА_15 повідомлення про підозру 19.11.2021, з огляду на те, що місцезнаходження ОСОБА_7 на момент складання повідомлення про підозру не встановлено.

Окрім цього, у зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_7 на момент складання повідомлення про підозру не встановлено, 09.06.2022 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 у складі організованої групи у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4. ст. 189, ч. ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України, було направлено поштою за місцем реєстрації останнього.

09.06.2022 року прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_16 було винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування у окреме кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , яке було зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000285 від 09.06.2022 за ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України.

17 липня 2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 09.06.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Клопотання про обрання запобіжного заходу надійшло до суду разом з клопотанням слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу сторона обвинувачення вказує про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки вона підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_7 опинившись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, має можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливаючи на поведінку потерпілих, свідків вчинення кримінального правопорушення, перешкоджати встановленню інших свідків кримінальних правопорушень та осіб причетних до скоєння даних злочинів, так як необхідно встановити інших можливих співучасників; може знищити, спотворити будь-які із речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто він може вчинити дії, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного сторона обвинувачення вважала, що встановлені під час досудового розслідування обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам та застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену йому у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України та врахував наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, слідча суддя дійшла висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_7 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що в межах розгляду даного клопотання встановлено, що 19.11.2021 слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_17 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_18 , в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 23.02.2021, складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.2 ст.146 КК України.

У зв`язку з відсутністю ОСОБА_7 за місцем проживання, та неможливістю вручення останньому письмового повідомлення про підозру у день її складання, письмове повідомлення про підозру у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.2 ст.146 КК України у відповідності до ч.2 ст.135 КПК України вручено батьку ОСОБА_7 ОСОБА_15 .

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_19 від 05.04.2022 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до дев`яти місяців, тобто до 06.07.2022.

09.06.2022 слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_17 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_20 , в межах кримінального провадження №0000065 від 23.02.2021, складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146, ч.4 ст.190 КК України.

У зв`язку з відсутністю ОСОБА_7 за місцем проживання, та неможливістю вручення останньому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, 09.06.2022 письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146, ч.4 ст.190 КК України у відповідності до ч.2 ст.135 КПК України, направлено засобами поштового зв`язку за місцем проживання ОСОБА_7 .

Постановою прокурора у кримінальному провадженні заступника керівника відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_20 від 09.06.2022 виділено з кримінального провадження №0000065 від 23.02.2021 копії та оригінали матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146, ч.4 ст.190 КК України.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 26.08.2024 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні відновлено.

Ухвалою слідчої судді Київського районного суду м. Харкова від 17.07.2024 дозволено слідчому СУ ГУ НП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_8 затримати, з метою приводу до Київського районного суду м. Харкова, підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали про дозвіл на затримання встановлено шість місяців, тобто до 18 січня 2025 року.

26.08.2024 о 15 год. 50 хв. ОСОБА_7 затримано в м. Кривий Ріг на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 17.07.2024 за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146, ч.4 ст.190 КК України.

За результатами розгляду даного клопотання слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів та висновку експерта, а саме: даних, які містяться у протоколі огляду місця події; показань потерпілого ОСОБА_21 , які містяться у протоколі допиту від 01.03.2021; показань потерпілого ОСОБА_21 , які містяться у протоколі додаткового допиту від 10.03.2021; показань потерпілого ОСОБА_14 , які містяться у протоколі допиту від 05.10.2021; даних, які містяться у протоколі за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії аудіо, - відео контроль особи від 12.10.2021; даних, які містяться у протоколі за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії аудіо, - відео контроль особи від 07.10.2021; даних, які містяться у протоколі за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії аудіо, - відео контроль особи від 07.10.2021; даних, які містяться у висновку експерта від 08.10.2021 №09-1598/2021 за результатами проведення судово медичної експертизи ОСОБА_14 ; даних, які містяться у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.11.2021; показань свідка ОСОБА_22 , які містяться у протоколі допиту від 06.10.2021; показань свідка ОСОБА_23 , які містяться у протоколі допиту від 03.12.2021; показань потерпілого ОСОБА_12 , які містяться у протоколі допиту від 23.11.2021; даних, які містяться у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2021; показань свідка ОСОБА_22 , які містяться у протоколі допиту від 10.12.2021; показань свідка ОСОБА_24 , які містяться у протоколі допиту від 21.01.2022; показань потерпілого ОСОБА_13 , які містяться у протоколі допиту від 24.11.2021; даних, які містяться у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2021.

При цьому, слідча суддя зазначила, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла переконання, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_7 дій, що кваліфікуються за ч.4 ст.190, ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України за викладених у клопотанні обставин, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Застосовуючи запобіжний захід, слідча суддя врахувала наявність ризиків, передбачених п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Слідча суддя вважала, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які, зокрема, відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна (ч.4 ст.190 КК України), а також від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна (ч.4 ст.189 КК України) та вважала, що очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів. Крім цього, врахувала, що ОСОБА_7 з 10.12.2021 по 26.08.2024 перебував у розшуку у даному кримінальному провадженні, 26.08.2024 він був затриманий працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді від 17.07.2024 про дозвіл на затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді даного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також врахувала, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручено його батьку, з яким, згідно пояснень підозрюваного, останній проживає однією сім`єю. З огляду на зазначене, слідча суддя не бере до уваги доводи підозрюваного стосовно того, що йому не було відомо про те, що він має статус підозрюваного у даному кримінальному провадженні, тому наміру переховуватися від органу досудового розслідування у нього не було.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, слідча суддя врахувала встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, передбачену ч.1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України, та дійшла висновку, що ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Крім того, вважала достатньо обґрунтованими ризики знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на те, що досудове розслідування на даний час не завершено та органом досудового розслідування проводяться слідчі (негласні) слідчі та розшукові дії.

При цьому, слідча суддя зазначила, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У зв`язку з чим, вважала доводи сторони захисту про недоведеність стороною обвинувачення наявності існування вказаних ризиків не підтвердженими під час розгляду клопотання, оскільки не ґрунтуються на відомостях провадження.

Разом з тим, слідча суддя вважала не доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та не був судимий, а стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому. А тому, вважала, що будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.

Враховуючи вищенаведене, а також відомості стосовно особи ОСОБА_7 , який розлучений, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, ніде не працює, на утримані малолітніх, неповнолітніх та не працездатних осіб не має. з урахуванням характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , беручи до уваги, що злочини за ч.4 ст.189 та ч.4 ст.190 КК України, є злочинами проти власності, а за ч.3 ст.146 КК України - проти волі, честі та гідності особи, враховуючи сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідча суддя дійшла висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України..

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, слідча суддя дійшла висновку про неможливість визначення застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, вчинено організованою групою із погрозою застосуванням насильства над потерпілим, де він виконував роль співвиконавця.

При цьому, слідча суддя врахувала вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з огляду на те, що у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, що цілком відповідає усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів потерпілого, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та вказує на те, що для запобігання ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відомості щодо особи підозрюваного дають достатні підстави вважати, що він може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, а також, враховуючи, що ОСОБА_7 з 10.12.2021 по 26.08.2024 перебував у розшуку у даному кримінальному провадженні, а 26.08.2024 був затриманий працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді від 17.07.2024 про дозвіл на затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді даного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний може переховуватись від органів слідства та суду, в тому числі виїхавши за межі України до рф, чи непідконтрольну органам влади України територію, враховуючи, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, внаслідок чого, даний ризик є актуальним.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи характер обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, це свідчитьпро наявність у цьому кримінальному провадженні суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу, призведе до порушення розумних строків судового розгляду.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, колегія суддів бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій. При цьому, слід урахувати, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, внаслідок чого, даний ризик є актуальним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на час проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що існував на час застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не втратив свою актуальність, а суспільний інтерес, внаслідок висунутої йому підозри, об`єктивно переважає принцип поваги до особистої свободи.

Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та не ефективним.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Також підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки вони ще не допитані судом, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України

Враховуючи стадію досудового розслідування, необхідність проведення в подальшому слідчих дій щодо встановлення та отримання додаткових доказів, небезпідставним є твердження про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки висока ймовірність того, що підозрюваний, використовуючи власні зв`язки, може вживати заходи щодо знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушення, а також може здійснюватися перешкоди у отриманні (вилученні) таких речей і документів стороною обвинувачення.

Порядок розгляду судом клопотання про продовження запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими яким слідчий обґрунтовував в суді першої інстанції необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного з приводу недоведеності пред`явленої підозри за відсутності прямих вказівок на вчинення злочинів саме ОСОБА_7 , об`єктивними відомостями не підтверджені. Питання щодо винуватості або невинуватості на цьому етапі провадження судом не вирішуються, оскільки такі питання підлягають оцінці судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювання доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. В даному випадку, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання його причетності до вчинення інкримінованих йому дій.

За таких обставин доводи захисника підозрюваного про недоведеність ризиків, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого стосовно наявності у обвинуваченого постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, оскільки ці обставини існували і на час вчинення кримінального правопорушення у якому він підозрюється, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють вчинення дій підозрюваним, пов`язаних з вищенаведеним ризиком при обранні ним певної моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчиненню дій, передбачених ч.1 ст.177 КК України

При цьому, враховуючи положення абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, в даному випадку, судом обґрунтовано не визначено розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого із застосуванням насильства.

Вказане рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, як вище зазначалося, у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.ст.7, 176-206, 331,392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 422-1, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2024 року про задоволення клопотання органу досудового розслідування та про застосування до підозрюваного за ч.4 ст.190, ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 17.09.2024 року, включно, без визначення застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ____________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3