Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/216/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих - ОСОБА_10 ,

цивільного позивача - ОСОБА_11 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому дистанційно в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ; цивільного позивача ОСОБА_11 ; потерпілої ОСОБА_8 ; потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ; представника адвоката ОСОБА_13 в інтересах цивільного відповідача ТОВ «Астрон»; захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 , на вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2023 року, яким

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Комишувате, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не маючого пільг, військовозобов`язаного, з задовільним станом здоров`я, працюючого водієм ТОВ "Астрон", раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнуто з ОСОБА_14 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових інженерно-транспортних, транспортно-товарознавчих та психологічних експертиз в даному кримінальному провадженні в сумі 72888 / сімдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім/ гривень 90 копійок.

Скасовано накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.07.2023 року арешт на автомобіль марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.07.2018 року, виданого ТСЦ 1242, належить ОСОБА_11 .

Цивільний позов ОСОБА_11 до ТОВ "Астрон" та АТ "СГ"ТАС" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до АТ "СГ"ТАС" про відшкодування матеріальної шкоди - залишено без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ТОВ "Астрон" про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Астрон" на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 1500000 / один мільйон п`ятсот тисяч/ гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_14 про відшкодування витрат на правову допомогу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в розмірі 16000 /шістнадцять тисяч/ гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_9 до ТОВ "Астрон" про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Астрон" на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 1000000 / один мільйон / гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_14 про відшкодування витрат на правову допомогу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_9 витрати на правову допомогу в розмірі 16000 /шістнадцять тисяч/ гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ТОВ "Астрон" та АТ "СГ"ТАС" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_15 до ТОВ "Астрон" та АТ "СГ"ТАС" про відшкодування матеріальної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з АТ "СГ"ТАС" на користь ОСОБА_15 страхове відшкодування, за шкоду завдану вчиненням кримінального правопорушення в сумі 160 000 / сто шістдесят тисяч / гривень.

Стягнуто з ТОВ "Астрон" на користь ОСОБА_15 майнову шкоду в сумі 166 140 / сто шістдесят шість тисяч сто сорок/ гривень 80 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_14 визнаний винуватим та засуджений за порушення правил безпеки дорожнього руху, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть малолітнього та двом потерпілим заподіяно тяжкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, за таких обставин:

27.06.2023 близько 15.30 год. в світлу пору доби, керуючи технічно-справним вантажним фургоном марки «MAN TGL», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на праві власності належить ТОВ «Астрон», здійснював рух по автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» зі сторони м. Умань Черкаської області у напрямку м. Кропивницький Кіровоградської області. При цьому, ОСОБА_14 , грубо порушуючи вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (п.1.3 Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну… і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху та позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Так, ОСОБА_14 , рухаючись по вищевказаній дорозі за межами населеного пункту на території Кіровоградської області, Новоархангельської територіальної громади Голованівського району, в порушення п. 2.3 ПДР не стежив за дорожньою обстановкою, яка полягала у наявності дорожнього затору у вигляді зупинених на його смузі руху транспортних засобів, що становили перешкоду для руху, а також попутних автомобілів, які зменшуючи швидкість, наближались до вказаного затору, не вжив елементарних заходів забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених п. п. 12.3., 13.1 ПДР (12.3 У разі виникнення … перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу). Продовжуючи рух у вищезазначеному напрямку, маючи об`єктивну можливість у денну пору доби на рівній прямій ділянці проїзної частини, завчасно виявити по напрямку свого руху дорожній затор та перешкоду для руху, ОСОБА_14 не забезпечив безпеку дорожнього руху при попутному русі транспортних засобів, яка полягає у дотриманні водієм безпечної дистанції до автомобіля, що рухається попереду, та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим грубо порушив вимоги п. п. 12.3, 13.1 ПДР. Своїми протиправними діями та бездіяльністю ОСОБА_14 створив умови, при яких 27.06.2023 близько 15.30 на автомобільній дорозі М-30, на території Новоархангельської територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області, на відстані 2040 метрів до повороту ліворуч до села Скалівські Хутори, спочатку допустив зіткнення передньою частиною керованого ним вантажного фургону «MAN TGL», реєстраційний номер НОМЕР_3 , із задньою частиною легкового автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався попереду в попутному напрямку, зменшуючи швидкість перед наявним дорожнім затором. Внаслідок зіткнення автомобіль «Hyundai Accent», який на праві приватної власності належить ОСОБА_15 та перебував у користуванні ОСОБА_16 , правою боковою частиною контактував із задньою лівою частиною автомобіля «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого втративши керованість та перебуваючи у стані заносу, виїхав ліворуч за межі проїзної частини дороги, де зупинився на лівому узбіччі по напрямку свого руху. У подальшому, ОСОБА_14 допустив зіткнення передньою частиною керованого ним вантажного фургону «MAN TGL» реєстраційний номер НОМЕР_3 , із задньою частиною легкового автомобіля «Renault Logan», що перебуває у власності ОСОБА_11 , та який рухався попереду автомобіля «Hyundai Accent», з подальшим некерованим наїздом автомобіля марки «Renault Logan» в задню ліву частину спеціалізованого вантажного фургону «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зупинився на проїзній частині попереду в попутному напрямку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Renault Logan» був затиснутий між вантажними фургонами «MAN TGL» під керуванням ОСОБА_14 та «Mercedes-Benz», який належить на праві приватної власності СТ «Домашній Хліб Поділля» та яким керував ОСОБА_17 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення водієм ОСОБА_14 вимог п. п. 1.3, 1.5, 2.3 (б, д), 13.1, 12.3 ПДР малолітній пасажир автомобіля «Renault Logan» ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримавши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, помер на місці події.

Крім того в результаті ДТП пасажиру автомобіля «Renault Logan» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя.; пасажиру автомобіля «Hyundai Accent» ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання та врахування обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Просить вирок стосовно ОСОБА_14 скасувати в частині призначення покарання та врахування обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_14 призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на 7 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на наявність пом`якшуючих обставин у виді активного сприяння розкриттю злочину та надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

При призначенні ОСОБА_14 покарання врахувати обставину, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що судовий розгляд справи судом першої інстанції здійснювався на підставі ч. З ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_14 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та надав покази, які підтверджують пред`явлене обвинувачення. Обставини, викладені в обвинувальному акті, учасниками провадження, зокрема і стороною захисту, не оспорювалися. Як наслідок, судом досліджено показання обвинуваченого, характеризуючі документи, документи щодо наявності речових доказів, судових витрат та цивільні позови.

Разом з цим прокурор вважає, що основне покарання у виді 5 років позбавлення волі, яке призначено ОСОБА_14 вироком Новоархангельського районного суду, є явно несправедливим внаслідок м`якості та не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Так, при визначенні ОСОБА_14 покарання судом першої інстанції зазначено про врахування ступеня тяжкості вчиненого злочину, ступеню суспільної небезпечності та характеру й мотивів допущених порушень. Однак судом не в повному обсязі враховано обставини вчинення злочину та суспільно-небезпечні наслідки, які настали.

Зокрема, ОСОБА_14 допущено порушення ряду вимог Правил дорожнього руху (далі - ПДР) - п. п. 1.3, 1.5, 2.3 (б, д), 13.1, 12.3 ПДР. Жодних перешкод до належного їх виконання обвинуваченим не встановлено.

Навпаки, керуючи технічно-справним вантажним фургоном у денну пору доби на рівній прямій ділянці проїзної частини, при наявності можливості завчасно виявити по напрямку свого руху дорожній затор та перешкоду для руху, ОСОБА_14 не забезпечив безпеку дорожнього руху при попутному русі транспортних засобів, яка полягає у дотриманні водієм безпечної дистанції до автомобіля, що рухається попереду, та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим грубо порушив вимоги п. п. 13.1, 12.3 ПДР.

Диспозицією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Однак, внаслідок кримінально протиправних дій ОСОБА_14 заподіяно смерть малолітнього пасажира автомобіля «Renault Logan» ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер на місці події, спричинено тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, пасажиру автомобіля «Renault Logan» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та пасажиру автомобіля «Hyundai Accent» ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

Вказане свідчить про високу суспільну небезпечність діяння обвинуваченого та необхідність призначення йому справедливого та співрозмірного покарання.

Таким чином, на переконання прокурора, судом першої інстанції при призначенні покарання не враховано тяжкість невідворотних наслідків, що настали у виді смерті малолітньої 11-місячної дитини - ОСОБА_18 .

Більше того, суд мотивував призначення саме такого м`якого основного покарання тим, що ОСОБА_14 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що взагалі не входить в обсяг обвинувачення, оскільки дана кваліфікуюча обставина є підставою для кваліфікації діяння за ст. 286-1 КК України.

Крім того, в оскаржуваному вироку суд помилково прийшов до хибного висновку щодо наявності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_14 у виді активного сприяння розкриттю злочину та надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Вказані обставини не відповідають ні обсягу обвинувачення, яке ОСОБА_14 визнав повністю, ні фактичним обставинам кримінального провадження.

Питання надання ОСОБА_14 показів на стадії досудового розслідування, які сприяли встановити істину у справі, судом першої інстанції взагалі не досліджувалося.

На стадії досудового розслідування відповідно до протоколу допиту від 28.06.2023 ОСОБА_14 відмовився від надання показань на підставі ст. 63 Конституції України та надав їх слідчому лише 03.08.2023, що жодним чином не сприяло розкриттю злочину. Повідомлення про ДТП на лінію «102» надійшло від ОСОБА_17

Активне сприяння розкриттю злочину є окремою обставиною, що пом`якшує покарання проте, вказані обставини у кримінальному провадженні місця не мали та судом першої інстанції не досліджувалися.

Аналогічно, суд дійшов хибного висновку щодо наявності пом`якшуючої обставини ОСОБА_14 надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину. Обвинувачений дійсно залишався на місці вчинення злочину до прибуття працівників поліції, однак його посткримінальна поведінка не була визначальною для надання допомоги потерпілим. Судом не встановлено, кому з потерпілих ОСОБА_14 надав таку допомогу та висновок зроблено лише з показів ОСОБА_14 , що він залишався на місці події, де здійснювалося розблокування транспортних засобів, та намагався допомогти, в чому саме полягала така допомога не вказав.

Водночас обвинувачений, зазначаючи про каяття у вчиненому злочині вказав суду, що він не готовий змінити своє життя до реального відбуття покарання у виді позбавлення волі, що жодним чином не знижує його суспільну небезпечність, не свідчить про усвідомлення вчиненого та бажання стати на шлях виправлення.

В судових дебатах після висловлення захисником промови, що частково не відповідала встановленим обставинам кримінального провадження, прокурором заявлялося клопотання про повернення на стадію судового розгляду з метою зміни порядку дослідження доказів та дослідження доказів в повному обсязі, в тому числі тих, які спростовують твердження сторони захисту. Однак, судом вказане клопотання необґрунтовано відхилено.

При призначенні покарання суд першої інстанції також не врахував обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_14 , вчинення кримінального правопорушення стосовно малолітньої дитини.

З огляду на особливість кримінального правопорушення, дійсно ОСОБА_14 не міг достеменно знати, що у одному з транспортних засобів, які стали учасниками ДТП серед пасажирів є малолітня дитина.

Однак, за фактичними наслідками, що настали, внаслідок злочину заподіяно смерть малолітньому ОСОБА_18 .

Відповідно до ч. 2 ст. 67 КК України суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

Таким чином законодавець чітко вказує, що суд не може не враховувати як обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

В даному випадку, прокурор вважає, що вона підлягає врахуванню, оскільки внаслідок кримінального правопорушення настала смерть малолітнього.

Внаслідок допущених порушень та неправильного застосування судом ст. ст. 66, 67 КК України ОСОБА_14 призначено основне покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

Також, прокурор зауважує, що потерпілі висловили позицію стосовно призначення ОСОБА_14 найбільш суворого покарання, зважаючи на невідворотність завданої шкоди та глибину їх моральних страждань.

В апеляційній скарзі цивільний позивач ОСОБА_11 просить змінити оскаржуваний вирок, в частині залишення без розгляду його позовних вимог щодо стягнення з Відповідача - TOB «АСТРОН» 167 290,00 (сто шістдесят сім тисяч двісті дев`яноста) грн. майнової шкоди та стягнути вказані кошти на його користь.

Вказані вимоги обґрунтовує тим, що у даному кримінальному провадженні він визнаний цивільним позивачем. Через винні дії обвинуваченого йому було спричинено матеріальну та моральну шкоду, через знищення належного йому автомобіля марки «Renault Logan» номер НОМЕР_1 , що підтверджується висновком експерта від 16.08.2023 (міститься у матеріалах справи).

Відповідно до зазначеного висновку експерта відновлювальний ремонт автомобіля є недоцільним, оскільки він є фізично знищеним. Ринкова вартість автомобіля на дату ДТП становить 327 290,00 грн.

З урахуванням викладеного ним було заявлено цивільний позов (міститься у матеріалах справи) до ОСОБА_14 , ТОВ "Астрон" та співвідповідача AT "СГ`ТАС" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок кримінального правопорушення, який судом першої інстанції було залишено без розгляду.

Мотивуючи своє рішення, в частині заявленого ним цивільного позову, суд першої інстанції вказав на таке.

Цивільний позов ОСОБА_11 підлягає залишенню без розгляду в зв`язку із заявленим ним у судових дебатах відповідного клопотання.

Однак, вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки предметом пред`явленого ним цивільного позову було стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди.

Матеріальна шкода складається із вартості спричинених йому кримінальним правопорушенням матеріальних збитків у розмірі 327 290,00 грн., які мали були відшкодовані АТ "СГ`ТАС" у розмірі 160 000,00 грн. максимальної суми страхового відшкодування та 167 290 грн. TOB «АСТРОН», відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, а також стягнення моральної компенсації у розмірі 100 000,00 грн. з відповідачів.

До початку судових дебатів він подав заяву до суду першої інстанції, у відповідності до ст. 31 ЦПК України, якою просив вимоги до співвідповідача АТ «СГ «ТАС» у розмірі 160 000,00 грн. залишити без розгляду, у зв`язку із узгодженням виплати страхового відшкодування у добровільному порядку.

В судових дебатах він заявив усне клопотання про залишення без розгляду позовної вимоги лише в частині стягнення на його користь моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням. При цьому від майнових вимог у розмірі 167 290.00 грн. до Відповідача ТОВ «АСТРОН» він не відмовлявся та не просив залишити ці вимоги без розгляду.

Саме в цій частині вважає вирок неповним та таким, що ухвалений при невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, адже фактично його було позбавлено права на відшкодування завданих матеріальних збитків вчиненим кримінальним правопорушенням, через необґрунтованість мотивів прийняття такого рішення.

Потерпіла ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції змінити в частині задоволення її позивних вимог, а саме задовольнити позивні вимоги до ТОВ «Астрон» стягнувши на її користь 100 000 грн. моральної шкоди. В решті вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2023 року стосовно ОСОБА_14 залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вироком суду першої інстанції було відмовлено в задоволенні її позовних вимог до ТОВ" Астрон" та AT "СГ"ТАС" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Однак, вона, як пасажир автомобіля «Renault Logan» отримала тілесні ушкодження та була доставлена до КНП «Новоархангельської багатопрофільна лікарня», де на стаціонарному лікуванні знаходилась з 27.06. по 03.07.2023 року.

При цьому, даним злочином їй завдано моральну шкоду, яка полягає в заподіяні їй душевних страждань з приводу: життя та здоров`я доньки ОСОБА_7 , якій в цій ДТП нанесено тяжкі тілесні пошкодження несумісні с життям (розрив печінки, розрив нирки, перелом двох хребців хребта, перелом декількох ребер з пробиттям превральної порожнини легень, перелом руки та ключиці); смерті її онука ОСОБА_18 ; психологічного стану її онуки ОСОБА_20 (9 років), яка також перебувала в автомобілі під час ДТП та на очах якої сталась смерть її брата та травмована мати.

Все, що сталося під час ДТП з її донькою та онуками до цього часу стоїть у неї перед очима та приводить до розпачу, а тому потерпіла ОСОБА_8 вважає, що заявлений нею цивільний позов був обґрунтований доводами про стягнення з відповідача ТОВ «Астрон» на її користь моральної шкоду в сумі 100 000 грн.

В апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 просять вирок стосовно ОСОБА_14 скасувати в частині основного та додаткового покарання, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також у зв`язку з невідповідністю покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість та задовольнити їх позивні вимоги.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_14 та засудити за ч.2 ст.286 КК України призначивши покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Стягнути з відповідача ТОВ «Астрон» на користь ОСОБА_7 моральну шкоду завдану даним злочином 7 488 000 грн. (сім мільйонів чотириста вісімдесят вісім тисяч грн.).

Стягнути з відповідача ТОВ «Астрон» на користь ОСОБА_9 моральну шкоду завдану даним злочином 2 808 000 грн. (два мільйона вісімсот вісім тисяч грн.).

В решті вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2023 року стосовно ОСОБА_14 залишити без змін.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначають, що судом при призначені покарання обвинуваченому не враховано, що в результаті його неправомірних дій та допущених грубих порушень вимог ПДР України, а саме керування транспортним засобом в стані втомленості, що призвело до сну за кермом, настали наслідки у вигляді смерті малолітнього ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та отримання ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя.

З цих підстав потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вважають, що вирок суду першої інстанції необхідно змінити в частині призначеного покарання обвинуваченому та задоволення позивних вимог потерпілих.

Представник цивільного відповідача адвокат ОСОБА_13 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2023 в частині стягнення з ТОВ "Астрон" на користь ОСОБА_7 моральної шкоди в сумі 1500000 / один мільйон п`ятсот тисяч/ гривень та на користь ОСОБА_9 моральної шкоди в сумі 1000000 / один мільйон / гривень.

Постановити нове рішення про стягнення з ТОВ "Астрон" на користь ОСОБА_7 помірної суми відшкодування моральної шкоди у розмірі 360 000/ триста шістдесят тисяч/ гривень., а також про стягнення з ТОВ "Астрон" на користь ОСОБА_9 помірної суми відшкодування моральної шкоди у розмірі 360 000/ триста шістдесят тисяч/ гривень.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що цивільний відповідач, ТОВ «Астрон», не погоджується з оскаржуваним рішенням частково, а саме в частини відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_7 в розмірі 1500000 / один мільйон п`ятсот тисяч/ гривень, та в частині відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_9 в сумі 1000000 / один мільйон / гривень.

Представник цивільного відповідача вважає, що визначений розмір відшкодування моральної шкоди є не співмірним, призводить до надмірного збагачення, окрім того, неодмінно призведе до банкрутства ТОВ «Астрон».

Так відповідно до фінансової звітності малого підприємства ТОВ «Астрон» за 2021 рік баланс на початок звітного періоду становив 4 409,1, на кінець звітного періоду становить 5 515,4, таким чином чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за звітний період становило 9 482, 4 грн..

Відповідно до фінансової звітності малого підприємства ТОВ «Астрон» за 2022 рік на початок звітного періоду баланс становить 5 515, 4, на кінець звітного періоду 9 724,8, таким чином чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за звітний період становить 12 223,9 грн..

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, та громадських формувань на 10.01.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Астрон», код: 232228266 основний вид економічної діяльності (КВЕД 52.20) інша допоміжна діяльність у сфері транспорту статутний капітал становить 2 675 057.34 грн.

Враховуючи вищевикладене, представник вважає, що виконання рішення в частині стягнення ТОВ «Астрон» на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , відшкодування моральної шкоди в загальній сумі 2 500 000/ два мільйони п`ятсот тисяч/ гривень неодмінно призведуть до незворотних наслідків у вигляді банкрутства.

Окрім того, ТОВ «Астрон» виконує важливу роль в забезпеченні населення Кіровоградської області в цілому та Новоукраїнського району зокрема, продуктами харчування. В тому числі і від сумлінної роботи підприємства залежить наповнення державного і місцевого бюджетів та забезпечення населення району та області продуктами харчування, що в умовах воєнного стану, являється стратегічним напрямком діяльності.

Характеристика підприємства: TOB «Астрон» - є логістичним підприємством, яке має спеціалізований вантажний транспорт та відповідний фаховий персонал, забезпечує доставку продуктів харчування, як по району так і по території всієї області. ТОВ «Астрон» в щоденному режимі отримує продукти харчування, обробляє їх та доставляє покупцям і в торгівельні точки на території району та області.

ТОВ «Астрон», залучено до виконання мобілізаційного завдання у воєнний час. 15.12.2022 р., ТОВ «Астрон» укладено договір (контракт) на виконання мобілізаційного завдання № М-100ДСК з виконавчим комітетом Кропивницької міської ради.

Попри введення воєнного стану, постійний дефіцит паливно-мастильних матеріалів, ТОВ «Астрон», не зважаючи на існуючі складнощі, з метою забезпечення населення області продуктами харчування, і далі продовжує роботу в надзвичайно складному режимі.

Незважаючи на великий об`єм роботи (особливо в воєнний час: обмеження часу роботи на прийом та відвантаження продукції «комендантська година») колектив підприємства досить малочисельний та складається з вузькопрофільних спеціалістів.

Окрім того, ТОВ «Астрон» попри фінансові складнощі, намагається усіляко сприяти країні в здобутті спільної мети, а саме перемоги, передаючи на потреби Збройних Сил України транспортні засоби. Так, відповідно до акту приймання-передачі транспортних засобів і техніки, ТОВ «Астрон» на безоплатній основі передали на потреби в/ч НОМЕР_6 транспортний засіб тип фургон малотонажний Mersedes-benz. Відповідно до Акту приймання-передачі транспортних засобів і техніки, ТОВ «Астрон» на безоплатній основі передали на потреби в/ч НОМЕР_7 транспортний засіб фургон малотонажний - В RENAULT KANGOO.

ТОВ «Астрон» не погоджується з сумою моральної шкоди, вважає її надмірно та такою, що є значно завищеною.

В інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 захисник ОСОБА_13 в апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначенного покарання ОСОБА_14 у виді позбавлення волі строком на 5 п`ять років реально, призначивши йому відповідне покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання, з випробуванням на 3 (три) роки.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 , визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Визнає, що аварія сталася з його вини, лише не зміг пояснити, як це сталося, бо на якусь мить відволікся чи виключився. Не оспорював факт порушення ним низки пунктів Правил дорожнього руху, зазначених в описовій частині вироку, пояснив, що одразу після ДТП допомагав усунути наслідки аварії, розблоковував автомобіль, щоб потерпілих дістати. Позовні вимоги визнав частково. Він намагався відшкодувати спричинену шкоду, щиро розкаявся, готовий нести справедливе покарання, при цьому, просив розглянути можливість призначення покарання без реального позбавлення волі.

Суд визнав покази обвинуваченого правдивими і достовірними, оскільки вони детально узгоджуються між собою та в повній мірі відповідають фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення і підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні іншими доказами.

При цьому пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому ОСОБА_14 є активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, яке виразилось у тому, що обвинувачений визнав свою вину та щиро жалкує про вчинення ним кримінального правопорушення, в процесі досудового та судового розгляду справи давав правдиві показання, які посприяли органам правосуддя встановити істину по справі, а також зважаючи на його поведінку як під час досудового слідства, так і під час судового слухання справи, переконав суд у своєму щирому каятті, він бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести покарання. Крім того, як випливає зі свідчень обвинуваченого та не оспорюється іншими учасниками провадження, ОСОБА_14 після ДТП сам викликав поліцію, попросив викликати швидку допомогу та допомагав розблоковувати автомобіль, в якому знаходилися потерпілі, намагався усунути заподіяну ним шкоду, тобто суд вважає за доцільне визнати як пом`якшуючу обставину, передбачену п.2-1 ст. 66 КК України - надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину , а також повне та беззастережне визнання вини, вчинення злочину вперше.

Обтяжуючою покарання обставиною згідно обвинувального акту зазначено - вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини. Проте, суд першої інстанції обґрунтовано не погодився із вказаним, оскільки, обвинуваченому ОСОБА_14 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, яке характеризується такою обов`язковою юридичною ознакою, як необережна форма вини, тому травмування чи загибель малолітньої дитини в результаті ДТП не охоплювались і не могли охоплюватись умислом обвинуваченого, тобто умислу завдати тілесних ушкоджень саме малолітній особі обвинувачений не мав, а тому правові підстави для врахування передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 67 КК обставини, яка обтяжує покарання, відсутні.

Сторона захисту вважає, що звільнення обвинуваченого ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку або із застосуванням ст. 69 КК України у даному випадку буде відповідати принципам справедливості, індивідуалізації призначення покарання та сприятиме виправленню обвинуваченого й попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами та буде таким, що відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала свою апеляційну скаргу та апеляційні скарги потерпілих та їх представників, при цьому заперечила проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту; потерпілих, які підтримали свої вимоги та вимоги прокурора заперечивши щодо задоволення апеляційних вимог захисника; обвинуваченого та його захисника, які підтримали свої апеляційні вимоги та заперечували щодо задоволення інших апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону, вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду про подію злочину та про винуватість обвинуваченого у його вчиненні з достовірністю випливають з матеріалів справи.

Для цього у вироку повинні бути проаналізовані і оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази, які як підтверджують висновок суду, так і спростовують його.

Зазначене свідчить, що законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлені, зокрема, порядком оцінки доказів і визначення відповідно до ст.94 КПК України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Наведені приписи закону при ухваленні вироку районним судом не дотримано.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішення, фактичним обставинам кримінального провадження.

За змістом ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:

1) висновки суду не підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду;

2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;

3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;

4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Вирок підлягає скасуванню чи зміні із зазначених підстав лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання зокрема на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, на визначення міри покарання або застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що під час ухвалення вироку, судом першої інстанції допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які вплинули на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та на призначення покарання ОСОБА_14 .

Так, з матеріалів кримінального провадження, зокрема з журналів та відеозаписів судових засідань убачається, що ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України за обставин, викладених у вироку визнав повністю і беззаперечно, щиро розкаявся та погодився на розгляд кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Також суд першої інстанції з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження, в тому числі, потерпілими та їх представниками фактичних обставин справи і переконався у добровільності позиції з приводу недоцільності дослідження доказів на їх підтвердження та обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів, витрат, пов`язаних із залученням експерта, матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та дослідженням експертних висновків.

Проте, як убачається з мотивувальної частини вироку, суд всупереч приписам ч.1 ст.337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, зосередився на призначенні покарання та встановлені обставин, які пом`якшують покарання.

При цьому, суд першої інстанції зазначивши у вироку обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_14 такі як: активне сприяння розкриттю злочину та надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, залишив поза увагою те, що вказані обставини не відповідають ні обсягу обвинувачення, яке ОСОБА_14 визнав повністю, ні фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому районний суд, як обґрунтовано зазначає прокурор в апеляційній скарзі, безпосередньо в судовому засіданні не встановлював, кому з потерпілих ОСОБА_14 надав таку допомогу, а висновок суду зроблено лише з показів ОСОБА_14 та з виступу захисника в судових дебатах.

Також, суд першої інстанції не допитував свідків та потерпілих з цього приводу та не навів переконливих мотивів, відмовивши прокурору у задоволенні клопотання про повернення на стадію судового розгляду з метою зміни порядку дослідження доказів та дослідження доказів в повному обсязі, в тому числі тих, які б підтвердили про наявність у діях обвинуваченого обставин, які пом`якшують покарання, що на думку колегії суддів є істотними.

Таким чином, не переконання колегії суддів, суд першої інстанції ухвалив вирок який не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки не дослідив ряд обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

При оцінці апеляційних доводів колегія суддів бере до уваги те, що докази по справі судом першої інстанції не досліджувались в судовому засіданні, а отже приймаючи до уваги принцип змагальності, в даному випадку, задля забезпечення, визначеної ст. 23 КПК України, засади кримінального провадження у вигляді безпосередності дослідження доказів та дотримання вимог ч.4 ст. 95 КПК України, позбавлена можливості винесення остаточного рішення по справі.

Враховуючи наведене, вирок районного суду підлягає скасуванню, як такий, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, постановлений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають встановленими в суді фактичним обставинам кримінального провадження з призначенням нового судового розгляду.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно, всебічно та об`єктивно розглянути матеріали кримінального провадження, дати належну оцінку пред`явленим сторонами обвинувачення та захисту доказам у їх сукупності, перевірити доводи учасників кримінального провадження, зазначених в апеляційних скаргах і прийняти вмотивоване та обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Отже, апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, а вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_14 скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , цивільного позивача ОСОБА_11 , потерпілої ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , представника адвоката ОСОБА_13 в інтересах цивільного відповідача ТОВ «Астрон», захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 - задовольнити частково.

Вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2023 року щодо ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 286 КК України скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4