Справа № 357/7738/24
У Х В А Л А

16.08.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно неповнолітнього ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000985 від 17 березня 2024 року,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник служби у справах дітей ОСОБА_5

законний представник потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 ,

законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_9 ,

захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_10 ,

неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 ,

установив:

в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному проваджені відносно неповнолітнього ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000985 від 17 березня 2024 року.

Прокурором ОСОБА_4 заявлене клопотання, у якому вона просила:

1) продовжити стосовно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово строком на 2 (два) місяці;

2) покласти на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніми свідками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання.

Своє клопотання мотивував тим, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Київ, громадянин України, з незакінченою середньою освітою, неодружений, не працюючий, учень ліцею "Перша Білоцерківська гімназія", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Строк застосованого до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 у виді домашнього арешту спливає 17 серпня 2024 року.

Зараз ризики, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу не зменшилися.

Без продовження домашнього арешту, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 може незаконного впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушння.

На підтвердження ризику незаконного впливати на потерпілу та свідків зазначила, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об?єктивної картини може впливати на малолітню потерпілу ОСОБА_13 , відносно якої безпосередньо вчинено дане кримінальне правопорушення - спонукаючи її повідомляти неправдиві свідчення, з метою реабілітації себе як злочинця. Крім цього, враховуючи те, що обвинувачений та потерпіла раніше знайомі, мають спільних друзів та знайомих, ОСОБА_3 може впливати на інших свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також вказувала, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушння, оскільки будучи неповнолітнім, водночас, вже досягнувши віку кримінальної відповідальності, перебуваючи у громадському місці, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, безпричинно, зухвало, наніс сім ударів ножем, який приніс із собою, у життєво важливі органи малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , а саме, в голову та живіт. Після спричинення дівчині тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину, не надав їй будь-якої, у тому числі, медичної допомоги, не викликав швидку, не повідомив про вчинене правоохоронні органи або інших сторонніх осіб. Усвідомлюючи, що від отриманих тілесних ушкоджень потерпіла може померти, ОСОБА_3 фактично залишив її у небезпечному для життя стані.

Міцні родинні та соціальні зв?язки, належні умови життя та виховання неповнолітнього ОСОБА_3 не завадили останньому посягнути на життя та здоров?я іншої людини. Така вкрай зухвала та агресивна поведінка неповнолітнього свідчить про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор вважала, що з огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення, застосування більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам вчинення інших кримінальних правопорушень та забезпечити дієвість кримінального провадження.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_5 , законний представник потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 , представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 підтримали подане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_9 , та захисник ОСОБА_10 заперечували проти клопотання прокурора ОСОБА_4 ..

Судом установлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2024 року, обраний стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання продовжений на 2 (два) місяці.

До того ж, зобов`язано ОСОБА_3 , протягом 2-х (двох) місяців: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніми свідками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно із ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Отже, для продовження строку домашнього арешту та покладених на обвинуваченого обов`язків, прокурор має довести, що існують обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові, які виправдовують подальше тримання особи під вартою.

На стадії судового провадження, питання наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом, судом не з`ясовується, оскільки досудове розслідування вже завершене.

Судом установлено, що ОСОБА_3 , неодружений, не працюючий, учень ліцею "Перша Білоцерківська гімназія".

Прокурор у своєму клопотанні, про продовження запобіжного заходу, посилався на те, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушння, а також незаконного впливу на потерпілу та свідків.

Суд вважає, що вказані ризики продовжують існувати.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 8 (восьми) років.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про відсутність у нього будь-яких моральних принципів. Отже, він може вчинити кримінальні правопорушення щодо свідків злочину. Наявність міцних родинних та соціальних зв?язків, належних умов життя та виховання, не завадили ОСОБА_3 посягнути на життя та здоров?я іншої людини. Така вкрай зухвала та агресивна поведінка неповнолітнього свідчить про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення..

Отже, суду доведено, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до таких, що посягають на життя та здоров`я особи, він знає свідків, потерпілу, а тому можливість уникнути кримінальної відповідальності може спонукати ОСОБА_3 незаконно впливати на цих свідків.

При встановленні цього ризику, суд також враховує фактор страху людини перед іншою людиною, яка здатна позбавити життя. Будь-яка особа має бути захищена та з усвідомленням своєї невразливості, відсутністю страху, надати суду показання. Забезпечення безпеки свідків, унеможливлення на них незаконного впливу є основним завданням на цій стадії процесу.

Отже, суду доведено, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отож, суд дійшов до висновку, що ризики, передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, адже обставини на яких вони засновані, не втратили своєї актуальності.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, cлідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Отже, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд може застосувати один із запобіжних заходів, перелічених у ч. 1 ст. 176 КПК України. Найсуворішим із них є тримання під вартою. Він застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

До того ж, суд має врахувати обставини передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Суд зазначає, що з огляду на тяжкість пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, його вік та стан здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків, місця навчання, репутацію, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України, а саме виконання ним процесуальних обов`язків та попередженню вчинення ним іншого кримінального правопорушення, неможливе за допомогою м`якших запобіжних заходів, аніж цілодобовий домашній арешт .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Суд вважає за необхідне, у покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; утримуватись від спілкування із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніми свідками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи та навчання.

Суд зазначає, що покладення таких обов`язків є необхідним для досягнення мети запобіжного заходу, визначеного в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, підсумовуючи викладене суд клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту задовольняє.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 199, 201, 205, 309, 532, 534 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_14 у кримінальному провадженні по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000985 від 17 березня 2024 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто до 16 жовтня 2024 року включно.

Покласти на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніми свідками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання, роботи та навчання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Білоцерківську окружну прокуратуру Київської області.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку та строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 30.08.2024.

Суддя ОСОБА_15