Справа № 446/1736/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 за №0000160 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Ратне, Ратнівського району, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, одруженого та такого, що має на утриманні троє неповнолітніх дітей, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.10.2023 у справі № 446/2129/23, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на п`ять років. Однак, ОСОБА_4 вирішив умисно не виконувати зазначене судове рішення, що набрало законної сили, в частині позбавлення права керування транспортними засобами, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керування транспортними засобами. Так, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, діючи умисно, всупереч постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.10.2023, яка набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, умисно керував транспортним засобом, а саме: 04 лютого 2024 року, о 10:20 годин автомобілем «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Пластова, 9 у місті Львові; 20 травня 2024 року, о 14:55 годин, автомобілем «ЗАЗ Daewoo» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » по АДРЕСА_3 . Також, ОСОБА_4 12.06.2024 о 21:30 годин, продовжуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, діючи умисно, всупереч постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.10.2023, маючи реальну можливість її виконати, умисно керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ЗАЗ Daewoo» реєстраційний номер НОМЕР_3 по АДРЕСА_4 та був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області за порушення Правил дорожнього руху, щодо нього винесли постанову по справі про адміністративне правопорушення від 12.06.2024 серія ЕНА № 2377946 за ч.1 ст.121 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі. Пояснив, що дійсно будучи позбавленним права керування всіма видами транспортних засобів, він 04.02.2024, 20.05.2024 та 12.06.2024 керував автомобілем. Вказав, що він працює автомеханіком і йому було необхідним сідати за кермо авто, зокрема щоб віддати автомобіль власнику, однак він ніколи не отримував водійське посвідчення та не мав права керувати транспортними засобами. Зазначає, що розумів щодо заборони йому їздити, однак він продовжував це робити за необхідності.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, здійснивши допит у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали щодо речових доказів, суд дійшов висновку, що при встановлених обставинах вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, одружений, такий що має на утриманні троє неповнолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, на обліку в психіатричному кабінеті та наркологічному кабінет не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.

З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, оскільки вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази по справі необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот гривень нуль копійок) грн.

Речові докази: один DVD-R диск "Verbatium", ємкістю 4,7 Gb - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000160 від 13.06.2024.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено 02.12.2024.

Суддя ОСОБА_1