ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7404/24

Номер провадження 1-кп/495/870/2024

30 липня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 25 липня 2024 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000479 від 02 грудня 2023 року, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Дію правового режиму якого неодноразово продовжено на підставі відповідних нормативно-правових актів. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на підставі постанови Кабінету міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1455 «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», на території України встановлено особливий режим в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів, в тому числі обмеження щодо заборони перетинання деяких транзитних ділянок на прикордонних територіях України.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 65/2022 " «Про загальну мобілізацію»", затвердженого Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-IX, оголошено проведення мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, строком на 90 діб. В подальшому, проведення мобілізації на території України продовжено на підставі відповідних нормативно-правових актів.

Будучи обізнаним про правові наслідки прийнятих нормативно-правових актів,обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив отримати завідомо підроблені військово-облікові документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії на своє ім`я, всупереч порядку, установленому Наказами Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», № 610 від 21.11.2017 «Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного», з метою їх подальшого використання.

Реалізуючи кримінально-протиправний умисел,направлений на пособництво у підробленні офіційних документів,у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 грудня 2023 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці,обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, відомості про свої анкетні дані (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження), а також свою фотокартку, необхідні для виготовлення військово-облікових документів, всупереч порядку установленому законом, тобто, надав засоби для підроблення офіційного документа.

Надалі, невстановлена особа, використовуючи персональні данні та фотокартку надані обвинуваченим ОСОБА_3 , за допомогою лазерного принтеру, струменевого принтеру, кліше підроблених печаток та письмового приладдя, виготовила тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 25.07.2023, яке не відповідає формі, затвердженій Наказом Міністерства оборони України № 610 від 21.11.2017, та довідку військово-лікарської комісії № 158/2/65 від 25.07.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які містять недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_3 до військової служби з виключенням із військового обліку, нібито, видані ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 грудня 2023 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці,обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав від невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зазначені підроблені документи.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 01 грудня 2023 року, маючи на меті здійснити безперешкодний перетин транзитної ділянки автодороги «Одеса-Рені», всупереч вимог «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, шляхом використання завідомо підроблених документів, обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув на контрольний пункт «Маяки», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, 01 грудня 2023 року, близько 09 години 30 хвили, під час проходження прикордонного паспортного контролю, ОСОБА_6 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи що документи є підробленими, оскільки не отримував їх в порядку, передбаченому порядку, установленому Наказами Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», № 610 від 21.11.2017 «Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного», пред`явив співробітнику Служби безпеки України завідомо підроблені документи - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 25.07.2023, яке не відповідає формі, затвердженій Наказом Міністерства оборони України № 610 від 21.11.2017, та довідку військово-лікарської комісії № 158/2/65 від 25.07.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які містять недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_3 до військової служби з виключенням із військового обліку, нібито, видані ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто використав завідомо підроблені документи.

Таким чином,обвинувачений ОСОБА_3 вчинив пособництво у підробленні посвідчення та іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою та умисно використав завідомо підробленого документу.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

29 липня 2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 , ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України у якому міститься клопотанням прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 від 25 липня 2024 року , складена в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

Відповідно до наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд уважав можливим розглянути обвинувальний акт у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України Про судоустрій та статус суддів суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не не оспорюються учасниками судового провадження.

Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Дію правового режиму якого неодноразово продовжено на підставі відповідних нормативно-правових актів. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на підставі постанови Кабінету міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1455 «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», на території України встановлено особливий режим в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів, в тому числі обмеження щодо заборони перетинання деяких транзитних ділянок на прикордонних територіях України.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 65/2022 " «Про загальну мобілізацію»", затвердженого Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-IX, оголошено проведення мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, строком на 90 діб. В подальшому, проведення мобілізації на території України продовжено на підставі відповідних нормативно-правових актів.

Будучи обізнаним про правові наслідки прийнятих нормативно-правових актів,обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив отримати завідомо підроблені військово-облікові документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії на своє ім`я, всупереч порядку, установленому Наказами Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», № 610 від 21.11.2017 «Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного», з метою їх подальшого використання.

Реалізуючи кримінально-протиправний умисел,направлений на пособництво у підробленні офіційних документів,у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 грудня 2023 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці,обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, відомості про свої анкетні дані (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження), а також свою фотокартку, необхідні для виготовлення військово-облікових документів, всупереч порядку установленому законом, тобто, надав засоби для підроблення офіційного документа.

Надалі, невстановлена особа, використовуючи персональні данні та фотокартку надані обвинуваченим ОСОБА_3 , за допомогою лазерного принтеру, струменевого принтеру, кліше підроблених печаток та письмового приладдя, виготовила тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 25.07.2023, яке не відповідає формі, затвердженій Наказом Міністерства оборони України № 610 від 21.11.2017, та довідку військово-лікарської комісії № 158/2/65 від 25.07.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які містять недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_3 до військової служби з виключенням із військового обліку, нібито, видані ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 грудня 2023 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці,обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав від невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зазначені підроблені документи.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 01 грудня 2023 року, маючи на меті здійснити безперешкодний перетин транзитної ділянки автодороги «Одеса-Рені», всупереч вимог «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, шляхом використання завідомо підроблених документів, обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув на контрольний пункт «Маяки», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, 01 грудня 2023 року, близько 09 години 30 хвили, під час проходження прикордонного паспортного контролю, ОСОБА_6 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи що документи є підробленими, оскільки не отримував їх в порядку, передбаченому порядку, установленому Наказами Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», № 610 від 21.11.2017 «Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного», пред`явив співробітнику Служби безпеки України завідомо підроблені документи - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 25.07.2023, яке не відповідає формі, затвердженій Наказом Міністерства оборони України № 610 від 21.11.2017, та довідку військово-лікарської комісії № 158/2/65 від 25.07.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які містять недостовірні відомості про непридатність обвинуваченого ОСОБА_3 до військової служби з виключенням із військового обліку, нібито, видані ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто використав завідомо підроблені документи.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, який не працює, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу.

На думку суду, залучення до такого виду призначеного виду покарання створить процес позитивних змін, які відбуваються в особистості та створюють готовність до самокерованої правослухняної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 .

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - витрати по проведенню експертизи в розмірі 9550 гривень 80 коп - слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Речові докази по справі - завідомо підроблені документи - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 25.07.2023, яке не відповідає формі, затвердженій Наказом Міністерства оборони України № 610 від 21.11.2017, та довідку військово-лікарської комісії № 158/2/65 від 25.07.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,які відповідно до постанови дознавача Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області від 02 грудня 2023 року про долучення речових доказів та передачу їх на зберігання ,визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 06 грудня 2023 року накладено арешт - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000479 від 02 грудня 2023 року,знявши арешт з вказаного майна.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 376, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання :

- за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 17 000 гривень,

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ,шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави витрати по проведенню експертизи в розмірі 9550 гривень 80 коп.

Речові докази по справі - завідомо підроблені документи - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 25.07.2023, яке не відповідає формі, затвердженій Наказом Міністерства оборони України № 610 від 21.11.2017, та довідку військово-лікарської комісії № 158/2/65 від 25.07.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,які відповідно до постанови дознавача Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області від 02 грудня 2023 року про долучення речових доказів та передачу їх на зберігання ,визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 06 грудня 2023 року накладено арешт - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000479 від 02 грудня 2023 року,знявши арешт з вказаного майна.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1