ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2325/24 Справа № 192/1010/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро матеріали судового провадження за апеляційними скаргами прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 , поданими на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2024 року про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання,-

встановила:

06 травня 2024 року до Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання Начальника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)»ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення засудженого вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 14 вересня 2020 року за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2024 року у задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 не погоджується з прийнятим рішенням суду першої інстанції, просить ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2024 року скасувати повністю та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор посилається на те, засуджений в період усього строку відбування покарання працює, до пращі ставиться сумлінно, режиму утримання дотримується свідомо, має 6 заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, стягнень не має, дбайливо ставиться до майна установ, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь у програмах диференційованого виховного впливу.

Таким чином, засуджений, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, однак суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 81 КК України, безпідставно відмовив в задоволені подання установи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого.

Засуджений ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, задовольнити подання установи та застосувати до нього положення ст.81 КК України.

Зазначає, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні подання ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)». Посилається на те, що подання було направлено саме установою, в якій він відбуває покарання, представник установи та прокурор не заперечували проти задоволення даного подання.

Сам ОСОБА_7 вважає, що довів своє виправлення поведінкою та ставленням до праці. Наголошує на тому, що має шість заохочень, стягнень взагалі не має. Стверджує, що закінчив ОСОБА_10 навчальний центр та здобув професію маляр-штукатур. Зазначає, що не має заборгованостей за виконавчими листами, провину у вчиненому визнає, проблеми із житлом не має, вирішив питання з місцем реєстрації.

Засуджений зазначає, що перші два роки перебуваючи в установі виконання покарань не мав заохочень з огляду на неможливість працевлаштування, через відсутність певних документів. Однак, як тільки дану проблему було вирішено, засуджений одразу працевлаштувався.

Судом першої інстанції не враховано наявність у засудженого соціального зв`язку із його неповнолітньою донькою. Саме через неї останній робить все можливе для доведення свого виправлення.

Під час апеляційного розгляду справи:

- прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області підтримав доводи апеляційної скарги прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 та апеляційної скарги, поданої засудженим ОСОБА_7 , просив про їх задоволення та застосування щодо ОСОБА_7 положень ст.81 КК України;

- засуджений ОСОБА_7 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги сторони обвинувачення, просив про їх задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК України) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

На думку колегії суддів зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України та роз`ясненнями, які містяться у п.2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями частини першої та третьої статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України), передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як зазначено у роз`ясненнях, що містяться у п.17 вищевказаної Постанови ПВСУ, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні поділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, а також додержання ним вимог режиму.

Мотивуючи своє рішення та відмовляючи у задоволенні подання начальника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання місцевий суд зазначив, що поведінка ОСОБА_7 має позитивну динаміку, проте на даний час не змінилася на стільки, щоб можна було дійти висновку про його повне виправлення.

В якості характеризуючих обставин судом враховано те, що ОСОБА_7 вже тричі звільнявся умовно-достроково, після чого знову вчиняв злочини, що свідчить про легковажне ставлення до довіри, яка була висловлена йому під вирішення питання про його звільнення.

З такими висновками не погоджується суд апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали судового провадження засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 14 вересня 2020 року, яким його було засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку 04.11.2020 року, кінець строку 04.12.2024 року.

Згідно характеристики, засуджений ОСОБА_7 під час перебування в Дніпровській УВП № 4 вимог режиму утримання та правил внутрішнього розпорядку дотримувався. Стягнень та заохочень не мав. З 21.01.2021 року відбуває покарання в державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)».

До праці ставиться сумлінно. За час відбування покарання характеризується позитивно. Порушення режиму утримання не допускав, стягнень не має. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений шість разів.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться відповідально та з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці.

Відповідно до статті 124 Кримінально-виконавчого кодексу України бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «Професія».

Закінчив Солонянський навчальний центр, здобув професію маляр-штукатур.

Відповідно до статті 110 - 113 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними.

Згідно витягу №37 від 03 травня 2024 року засідання комісії ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», рекомендовано направити до суду матеріали на засудженого ОСОБА_7 щодо застосування до нього положень ст.81 КК України, оскільки він своєю зразковою поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (а.с.8).

Окрім того, матеріали справи свідчать про наявність у засудженого ОСОБА_7 місця реєстрації: АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що після звільнення з місць позбавлення волі засуджений матиме місце постійного проживання.

Отже колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг прокурора та засудженого про наявність правових підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки він своєю зразковою поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У свою чергу посилання місцевого суду на наявність попередніх характеристик засудженого ОСОБА_7 не є перепоною для застосування до нього положень ст.81 КК України.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла до переконання про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що у свою чергу, згідно п.2 ч.1 ст.409 та п.1 ч.1 ст.411 КПК України, тягне за собою скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів вважає апеляційні скарги прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2024 року такою, що підлягає скасуванню, з ухваленням нової ухвали про задоволення подання начальника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» та умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на невідбутий строк, що становить 3 місяці 21 день.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 409, 411 та 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційні скарги прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, на підставі ст.81 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання начальника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» - задовольнити та звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 3 місяці 21 день.

Копію ухвали апеляційного суду для відома та виконання негайно направити до ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)».

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4