УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000027, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000027, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою збереження речового доказу, проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, проведення експертних досліджень, просить накласти арешт (із забороною відчуження, розпорядження та користування будь-якими особами) на речі, вилучені 29.10.2024 в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , :02:001:0250), АДРЕСА_2 , :02:001:0834).

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились про розгляд клопотання сповіщалися належним чином, від слідчого до суду надійшла заява в якій просив провести судове засідання без його участі, свої вимоги підтримав та просив задовольнити.

Також до канцелярії суду надійшла заява від захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , яка просила розглянути клопотання без їх участі та у задоволенні якого відмовити.

У зв`язку з неявкою учасників процесу, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області, за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування №0000027 від 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Одеса та Одеської області діє група осіб, яка займається незаконним виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту та збутом наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, на території Одеської області та інших регіонів України використовуючи мережу Інтернет.

Так, в ході проведення досудового розслідування, співробітниками УБН ГУНП в Одеській області під час проведення оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих розшукових дій встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовляють та зберігають особливо небезпечну психотропну речовину, з метою її подальшого збуту на території будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , :02:001:0834), які використовуючи мережу «Інтернет» здійснюють збут особливо небезпечної психотропної речовини, шляхом відправки посилок через поштовий сервіс ТОВ «Нова Пошта».

У ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , який здійснює незаконне виготовлення, зберігання, пересилання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, що підтверджується проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями в ході яких проведено відбори зразків речовин з поштових відправлень, відправку яких через ТОВ «Нова пошта» здійснював ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 . Відповідно до висновків експерта надані на дослідження зразки містять: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Так, 29.10.2024 в порядку ст. 236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді, проведено санкціонований обшук в будинку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , :02:001:0250), в ході якого виявлено та вилучено:шапка коричневого кольору, куртка коричневого кольору, чорні штани з ременем, біло-чорна футболка, куртка чорного кольору, чорні рукавички;рюкзак чорного кольору; білий пакет із цифрами «33» із розбитими скляними колбами.

Постановою слідчого від 30.10.2024 вище перелічене, вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучені речі, які зазначені в клопотанні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути знаряддям злочину, можуть містити на собі відомості які виготовлення психотропних речовин, а від так містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження (ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України) та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000027, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України- задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування будь-якими особами на речі, вилучені 29.10.2024 в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , :02:001:0250), ІІ масив, АДРЕСА_2 , :02:001:0834), а саме на:

- шапку коричневого кольору, куртку коричневого кольору, чорні штани з ременем, біло-чорну футболку, куртку чорного кольору, чорні рукавички;

- рюкзак чорного кольору;

- білий пакет із цифрами «33» із розбитими скляними колбами.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1