Провадження № 1-кп/337/109/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Мелітополь, Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 12.03.2008 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

2) 28.01.2011 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч.1 ст.187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 16.07.2019 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

14.05.2023 року о 14:22 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, з метою швидкого та незаконного збагачення, перебуваючи у приміщенні кафе, що розташоване неподалік буд. за АДРЕСА_3 , в ході спільного розпивання алкогольних напоїв, реалізуючи свій злочинний умисел, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном марки «Power Armor 14 Pro» imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 в корпусі сірого кольору, який належить ОСОБА_8 , після чого покинув приміщення вказаного кафе, згодом розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 спричинив матеріальний збиток ОСОБА_8 на суму 8379 гривень.

Також, 03.08.2023 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись в якості гостя у приміщенні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , в якій мешкає потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де з крісла викрав мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 10», об`ємом пам`яті на 4/64 ГБ, у корпусі коричневого кольору, IMEI (1): НОМЕР_3 , IMEI (2): НОМЕР_4 , вартістю 3 500 гривень 00 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, 06.08.2023 року приблизно об 11:00 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України N? 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, знаходячись біля будинку N АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Apple» модель «iPhone 11» IMEI 1 НОМЕР_5 , IMEI 2 НОМЕР_6 , в корпусі чорного кольору, з сумки потерпілої ОСОБА_10 , згодом розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 13625 гривень.

Крім того, 17.08.2023 року приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, в період дії правового режиму воєнного стану, який введено в дію відповідно до Указу Президента України N? 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, перебуваючи на огородженому задньому майданчику магазину "Дніпро-М», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 20г, шляхом вільного доступу викрав бензопилу марки «Dnipro-M DSG-45» в корпусі чорного кольору з помаранчевими елементами вартістю 3498 гривень та бензопилу марки «Dnipro-M DSG-62H» в корпусі чорного кольору з помаранчевими елементами вартістю 6111,90 гривень, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, ОСОБА_7 спричинив матеріальний збиток ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 9609,90 гривень.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує:

- за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

- за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Позиція сторони захисту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень повністю визнав, щиро розкаявся у скоєному та пояснив про обставини вчиненого. Так, 14.05.2023 року він зустрів в кафе по пр. Ювілейному в м. Запоріжжі потерпілого ОСОБА_8 , який знаходився у стані сп`яніння. Він попросив у нього телефон для того, щоб подзвонити. Далі він вийшов із телефоном та залишив його собі, після чого продав на ринку. 03.08.2024 року він знаходився вдома у потерпілого ОСОБА_9 , проживав у нього в квартирі. Взяв непомітно для потерпілого його мобільний телефон. Попросив знайомого ОСОБА_12 допомогти продати викрадений телефон, при цьому не казав кому він належить. В ломбарді він продав телефон, а гроші витратив на свої потреби. 06.08.2023 року він зустрів ОСОБА_10 , разом з нею в компанії йшов у кафе. Він допомагав потерпілій сісти на лавку та непомітно витягнув з її кишені мобільний телефон, який продав на ринку, а гроші витратив на свої потреби. 17.08.2023 року проходив по пр. Ювілейному та побачив, що у дворі лежить бензопила, він взяв дві бензопили та приніс їх додому.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого 03.08.2023 року підтверджують наступні зібрані по кримінальному провадженні та досліджені в судовому засіданні докази.

Показання свідка ОСОБА_12 , відповідно яких ОСОБА_5 є його другом та влітку 2023 року жив у нього в квартирі в будинку АДРЕСА_5 . Він багато чого здавав у ломбард, потім викупав назад, кожні два дні. Він багато разів бував у ломбарді з ОСОБА_5 , вони здавали разом свої мобільні телефони. Потерпілого ОСОБА_9 він не знає. Про телефон потерпілого він нічого не знає. Він не пам`ятає, щоб ОСОБА_5 просив його здати свій телефон.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2023 року, в ході якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 03.08.2023 року в квартирі по АДРЕСА_4 , викрала його мобільний телефон.

Протокол огляду від 09.08.2023 року коробки з-під мобільного телефону Xiaomi.

Протокол огляду від 09.08.2023 року мобільного телефону Самсунг.

Висновок експерта від 17.08.2023 року, відповідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Xiaomi», моделі «Redmi 10» складає 3500 гривень.

Протокол огляду від 07.08.2023 року договору, укладеного свідком ОСОБА_12 у ломбарді «Скарбниця» про заклад до ломбарду мобільного телефону «Xiaomi», моделі «Redmi 10».

Протокол огляду від 21.08.2023 року диску із відеозаписом з камер спостереження, встановлених у ломбарді «Скарбниця» за адресою: АДРЕСА_6 , на якому видно, як ОСОБА_5 та ОСОБА_12 зайшли у приміщення ломбарду, далі ОСОБА_12 віддав мобільний телефон, підписав договір, отримав грошові кошти та разом із ОСОБА_5 вийшов з ломбарду. Судом був оглянутий диск із відеозаписом в судовому засіданні.

Судом були досліджені всі зібрані стороною обвинувачення докази у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки 03.08.2023 року у потерпілого ОСОБА_9 , окрім допиту самого потерпілого. В ході розгляду справи ОСОБА_5 був повторно допитаний судом та надав зізнавальні свідчення, визнав всі обставини пред`явленого обвинувачення, детально пояснив про них та щиро покаявся у вчиненому. У зв`язку із цим, судом було визнано недоцільним проведення допиту потерпілого, оскільки фактичні обставин провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки у ОСОБА_9 , ніким з учасників процесу не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження за епізодами обвинувачення від 14.05.2023 року, 06.08.2023 року та 17.08.2023 року, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчинених кримінальних правопорушеннях в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Кримінально-правові норми, що визначають загальні засади та правила призначення покарання (ст.ст. 65-73 КК України) й звільнення від покарання та його відбування (ст.ст. 74-87 КК України) наділяють суд правом не лише призначити покарання, але й звільнити особу від покарання чи від його відбування.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційними повноваженнями суду, оскільки при визначенні виду і розміру покарання, ухваленні рішення про можливість чи неможливість звільнення особи від покарання чи його відбування потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, суспільної небезпечності і характеру злочину, ступеня його тяжкості, особи винного, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання тощо.

При цьому під даними про особу обвинуваченого розуміються ті дані, які підтверджують соціальний статус особи, ступінь її небезпечності для суспільства, спосіб життя, родинний стан, стан здоров`я, поведінку особи до і після вчинення злочину, наявність попередніх судимостей, ставлення до праці, моральний вигляд, здійснення поганих або, навпаки, шляхетних вчинків, ставлення до людей, авторитет у колективі, де винний працював, та інші обставини, які існують на момент прийняття судового рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Одночасно стаття 75 КК України наділяє суд правом прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, крім випадків засудження за корупційний злочин, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, він дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

При призначенні покарання суд враховує думку прокурора, яка просила суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробовуванням.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який має середню освіту, має постійне місце проживання, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Суд прийшов до висновку, що досягнення цілей виправлення ОСОБА_5 і приватної превенції, можливо без ізоляції його від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробовуванням.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

У зв`язку із призначенням покарання, не пов`язаного із реальним відбуванням покарання, суд скасовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши обвинуваченого з-під варти у залі суду.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк тримання під вартою з 01.09.2023 року до дня ухвалення вироку.

Речові докази:

-коробку з-під мобільного телефону, передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 , - залишити йому за належністю;

-мобільний телефон Самсунг, переданий на відповідальне зберігання свідку ОСОБА_12 , - залишити йому за належністю;

-договір на ім`я ОСОБА_12 диски з відеозаписами, долучені до матеріалів кримінального провадження, - зберігати у справі;

-чохол від мобільного телефону, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 , - залишити їй за належністю;

-бензинову пилу, передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 , - залишити йому за належністю;

-коробку від мобільного телефону, передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - залишити йому за належністю;

-сім-карту оператора Київстар, передану на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області, - знищити.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1