Справа № 646/4684/24
№ провадження 1-кп/646/769/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000396 від 02.04.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, з неповною базовою середньою освітою, розлученої, офіційно не працевлаштованої, офіційно не зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

встановив:

06 лютого 2024 року о 13:00, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила словесну сварку зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 , під час якої виражалась нецензурною лайкою в бік останнього, чим завдала душевного болю та хвилювань потерпілому.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2024 року, за вказаним фактом ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 та піддано адміністративному стягненню.

Крім цього, 25 лютого 2024 року близько 23:00, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила словесну сварку зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 , під час якої виражалась нецензурною лайкою в бік останнього та нанесла декілька ударів, чим завдала душевного та фізичного болю та хвилювань потерпілому.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2024 року, за вказаним фактом ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 та піддано адміністративному стягненню.

Крім того, що 06 березня 2024 року о 16:00, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила словесну сварку зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 , під час якої виражалась нецензурною лайкою в бік останнього, чим завдала душевного болю та хвилювань потерпілому.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 березня 2024 року, за вказаним фактом ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 та піддано адміністративному стягненню.

Крім того, 14 березня 2024 року, близько 09:30 год. ОСОБА_3 , будучи раніше притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, вчиненого повторно протягом року, стосовно свого співмешканця ОСОБА_5 , не зважаючи на вжиті заходи у виді адміністративних стягнень, перебуваючи за спільним з потерпілим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, з метою застосування насильства, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинила сімейну сварку зі співмешканцем ОСОБА_5 , під час якої принижувала останнього образливими словами, виражалась в його бік нецензурною лайкою, наносила удари долонями рук по спині потерпілого, що не призвели до тілесних ушкоджень, але спричинили фізичний біль, принижувала його, тим самим завдала шкоди його психічному здоров`ю, у зв`язку із чим потерпілий звернувся з письмовою заявою до поліції про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення відносно нього систематичного домашнього насильства з боку його співмешканки.

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_3 , її співмешканець ОСОБА_5 зазнав фізичного та психологічного насильства, яке виразилось в ударах долонями рукою по тілу, словесних образах нецензурною лайкою, сварках, приниженні його честі і гідності, які викликали у останнього фізичні та психологічні страждання, а також погіршення якості його життя.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначала про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, зібраними матеріалами справи та необхідність призначення останній покарання в межах санкції відповідної частини статті КК України, а саме: у виді обмеження волі на строк 1 рік, з іспитовим строком на 2 роки, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнала у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого злочину, надала пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що наразі має гарні стосунки з обвинуваченою. Просив призначити обвинуваченій покарання, найбільш м`яке.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини, а також те, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності її позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченої.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, а саме: у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, розлучена, не має зареєстрованого місця проживання, в силу ст. 89 КК України не судима.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного злочину.

Якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням (ч. 1 ст. 75 КК України).

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, особу винної, яка в силу ст.. 89 КК України не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку прокурора, позицію потерпілого, який вважав за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та зазначав про необхідність застосування положень ст. 75 КК України, суд приходить до переконання щодо необхідності призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 126-1 КК України, та про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, у зв`язку із чим вона може бути звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, та про відсутність підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України.

Окрім цього, за правилами п.5 ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, суд застосовує до обвинуваченої обмежувальний захід у вигляді обов`язку пройти програму для кривдників.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами.

Запобіжний захід під час кримінального провадження до обвинуваченої не застосовувався.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.

Роз`яснити, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1