Справа № 274/9188/24
Провадження № 1-кс/0274/2127/24
"27" листопада 2024 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 терміном на 60 днів.
В обґрунтування клопотання вказує, що 27.11.2024 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру від 20.11.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України.
Слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до двох років, а також існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, може вчинити інші кримінальні правопорушення,
Менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, не забезпечать належної поведінки підозрюваного, а тому слідчий просить задовольнити клопотання.
ІІ. Процедура та позиції сторін
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, застосувавши відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, який, як вважає прокурор, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, вину у скоєному визнав, ризики вважає не обгркнтованими.
ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство
За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частинами 2 та 4 ст. 194 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Згідно з абзацом четвертим частини четвертої статті 59 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, засуджені до обмеження волі, зобов`язані: постійно знаходитися в межах виправного центру під наглядом, залишати його межі лише за спеціальним дозволом адміністрації цього центру, проживати за особистим посвідченням, яке видається взамін паспорта.
Частиною першою статті 61 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що адміністрація виправного центру веде облік засуджених, роз`яснює порядок і умови відбування покарання, організовує трудове і побутове влаштування засуджених; забезпечує додержання умов праці засуджених, порядку та умов відбування покарання; здійснює нагляд і заходи попередження порушень порядку відбування покарання; проводить із засудженими соціально-виховну роботу; застосовує встановлені законом заходи заохочення і стягнення; здійснює роботу щодо підготовки засуджених до звільнення.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді
27.11.2024 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру від 20.11.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України.
Згідно пред`явленої підозри, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.09.2021 та на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.09.2024 відбував покарання з 05.11.2024 у виді обмеження волі в ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)» за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин за наступних обставин.
Зокрема, 05.11.2024 прибувши для відбуття покарання до державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)», засуджений до обмеження волі ОСОБА_4 під підпис був ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України та нормативно-правовими актами, то регламентують порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі, правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарання для засуджених до обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 390, 391, 392, 393 КК України.
Так, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України, 1.3.1 1.2024 близько 16 години 30 хвилин засуджений до обмеження волі ОСОБА_4 , на підставі наказу про надання короткочасного виїзду за межі державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» з метою короткочасного лікування у відділенні КНП «Бердичівська міська лікарня», в подальшому був доставлений працівниками екстреної медичної допомоги із державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» та в подальшої 14.11.2024, перебуваючи в приміщенні інфекційного відділення КНП «Бердичівська міська лікарня», що за адресою м. Бердичів вул. Здоров`я, 1, розуміючи протиправність своїх дій, скориставшись відсутністю нагляду, покинув приміщення інфекційного відділення КНП «Бердичівська міська лікарня» та без відповідного дозволу начальника державної установ «Бердичівський виправний центр (№108)», самовільно залишив межі вказаної виправного центру.
20.11.2024 складено повідомлення про підозру за вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України, та вручено її відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, у спосіб передбачений КПК для вручення повідомлень.
22.11.2024 винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_4 , заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №0311012. ОСОБА_4 оголошений в державний розшук.
26.11.2024 працівниками державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» було встановлено місце перебування ОСОБА_4 , та у подальшому він був доставлений до ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)», що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів вул. Низгірецька, 2.
На підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.09.2024 засуджений ОСОБА_6 відбував покарання з 05.11.2024 у виді обмеження волі в державній установі «Бердичівський виправний центр (№108)», що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2, та пробувши 9 днів вчинив новий злочин.
Обґрунтованість зазначеної підозри підтверджується: протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.11.2024; протоколом огляду місця події від 14.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.11.2024; копії орієнтування на засудженого ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.11.2024; копії вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.09.2021 відносно ОСОБА_6 ; наказом від 13.11.2024. № 353 ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" про короткочасний виїзд засудженого у зв`язку зі стаціонарним лікуванням до КНП «Бердичівська міська лікарня»; висновком від 13.11.2024 про короткочасний виїзд засудженого; ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.09.2024; характеристикою на засудженого ОСОБА_4 ; довідки з особової справи засудженого ОСОБА_4 ; спецповідомленням від 14.11.2024 № 30; іншими матеріалами кримінального провадження.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Під час розгляду клопотання прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України, відбуваючи покарання у виді обмеження волі у ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)", він буде перебувати під особливо пильним наглядом адміністрації установи, при цьому спеціальний дозвіл для залишення меж установи йому, вочевидь, буде можливо отримати лише у виключному випадку.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, відсутній.
Разом з тим, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України, є раніше судимим, то існує ризик того, що він може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.
Таким чином, зважаючи на зміст статті 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що існує підстава для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.
Обираючи запобіжний захід, слідчий суддя, крім встановленого раніше ризику, виходячи з положень статті 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини та зазначає, що наявні вагомі докази того, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, за яке у разі визнання останнього винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, підозрюваний відбуває покарання у виді обмеження волі у Державній установі "Бердичівський виправний центр (№ 108)", до відбуття покарання мав постійне місце проживання та був працевлаштований, раніше судимий, існує повторення ним протиправної поведінки (вчинення злочину, аналогічному тому, у вчиненні якого він підозрюється).
Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в силу положення пункту 2 частини другої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що встановленому вище ризику може запобігти більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки, як зазначалось вище, підозрюваний ОСОБА_4 , відбуваючи покарання у виді обмеження волі у Державній установі "Бердичівський виправний центр (№ 108)", буде постійно перебувати під особливо пильним наглядом адміністрації установи, при цьому спеціальний дозвіл для залишення меж установи йому, вочевидь, буде можливо отримати лише у виключному випадку.
Щодо можливості перебування підозрюваного ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом у приміщеннях Державної установи "Бердичівський виправний центр (№ 108)", слідчий суддя зазначає, що таке перебування можливе, зважаючи на таке.
Частиною першою статті 181 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Абзацом третім пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.07.2016 № 654, встановлено, що житло будь-яке приміщення, яке знаходиться в постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також усі складові частини такого приміщення.
Тобто приміщення Державної установи "Бердичівський виправний центр (№ 108)", у якій підозрюваний ОСОБА_4 відбуває покарання у виді обмеження волі, у розумінні законодавства України є його житлом на час відбування такого покарання, а тому до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосовано такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт, тобто заборона залишати ці приміщення цілодобово.
Виходячи з пункту 2 частини другої статті 183, частин четвертої та п`ятої статті 194, частин другої, третьої статті 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а саме заборонити залишати житло, яким є приміщення Державної установи "Бердичівський виправний центр (№ 108)", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, при цьому його має бути зобов`язано прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду.
На виконання частини четвертої статті 196, з урахуванням частини шостої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя визначає дату закінчення дії ухвали у межах строку досудового розслідування 24.01.2025 (включно).
Керуючись ст.ст. 176 179, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 206, 208, 309 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю.
Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло, яким є приміщення Державної установи "Бердичівський виправний центр (№ 108)", розташоване за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово до 24.01.2025 (включно).
У задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Встановити строк дії ухвали до 24.01.2025 включно. По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Державної установи "Бердичівський виправний центр (№ 108)", розташований за адресою: вул. Низгірецька, 2, м. Бердичів, Житомирька область.
Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 02.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_12