Єдиний унікальний номер: 343/978/24
Номер провадження: 1-кс/343/523/24
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про відвід слідчого

21 листопада 2024 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000173 від 06.05.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1045725 від 18.11.2024 року, звернувся до суду із заявою про відвід слідчого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000173 від 06.05.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Заяву мотивував тим, що ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.08.2024 року зобов`язано слідчого ОСОБА_5 визнати ОСОБА_4 потерпілим та ознайомити з матеріалами кримінального провадження. Під час розгляду в Долинському районному суді заяви про відвід слідчого, ОСОБА_5 на підтвердження своєї неупередженості надав суду копію винесеної ним постанови від 30.08.2024 року про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні. Однак, ОСОБА_4 не знав про те, що його визнано потерпілим в даному кримінальному провадженні, постанови про визнання його потерпілим не бачив і слідчий ОСОБА_5 йому цієї постанови не оголошував, як і його захисникам ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . При умові, що 30.08.2024 року ОСОБА_4 був визнаний потерпілим, станом на час оголошення йому підозри 30.09.2024 року він був у статусі потерпілого. Постанова слідчого від 27.09.2024 року про повторну відмову визнати ОСОБА_4 потерпілим, процесуального статусу останнього не змінила і будучи в статусі потерпілого, ОСОБА_4 не був у статусі особи, яка вчинила злочин, тому слідчий ОСОБА_5 не мав підстав оголошувати йому підозру. Оголошуючи підозру ОСОБА_4 , слідчий в черговий раз підтвердив свою заінтересованість у кримінальному провадженні стосовно потерпілого ОСОБА_4 , що служить підставою для його відводу.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 подану заяву підтримав з наведених в ній мотивів та просив її задоволити. Додатково вказав, що позавчора слідчим був допитаний один з понятих, які брали участь в огляді місця події та який пояснив, що на місці ДТП був тільки 1 мотоцикл. Вказане свідчить про необ`єктивність досудового розслідування. Слідчий ОСОБА_5 хоче перекласти вину у вчиненні ДТП з особи яка загинула ОСОБА_7 на ОСОБА_4 , що свідчить про його упередженість.

Особа, в інтересах якої подано заяву про відвід, підозрюваний у кримінальному провадженні ОСОБА_4 подану заяву про відвід слідчого підтримав та просив її задоволити.

Слідчий у кримінальному провадженні заступник начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги заяви не визнав та пояснив, що досудове розслідування він проводить неупереджено і об`єктивно, тому подана заява про його відвід є безпідставною. Чинний КПК України не містить заборони оголошувати підозру особі, яка раніше мала статус потерпілого в кримінальному провадженні. В даному кримінальному провадженні проведено ряд експертиз, які підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, а також цими експертизами встановлено відсутність порушень правил дорожнього руху, які перебувають в причинно-наслідковому звязку з ДТП, зі сторони ОСОБА_7 . На даний час вже проведено всі необхідні слідчі дії і сторонам відкрито матеріали кримінального провадження у відповідності до ст. 290 КПК України. Просив в задоволенні заяви про його відвід відмовити.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та слідчого ОСОБА_5 , ознайомившись з матеріалами заяви про відвід та матеріалами досудового розслідування, наданими слідчим, слідчий суддя дійшов висновку про те, що заява про відвід слідчого до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтею 77 КПК України визначено чіткий перелік обставин для відводу слідчого.

З пояснень заявника в судовому засіданні та матеріалів справи вбачається, що підставою для відводу слідчого визначено п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, де вказано, що слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні і підлягає відводу, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Законодавство вимагає, щоб відвід був обґрунтованим із зазначенням об`єктивних обставин, що виключають участь слідчого в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що наведені адвокатом у заяві про відвід та озвучені в судовому засіданні обставини щодо сумнівів в неупередженості слідчого ОСОБА_5 є припущеннями і не підтверджуються відповідними доказами, а тому не є достатніми підставами для висновку про його упередженість в даному кримінальному провадженні.

Єдиною підставою для відводу слідчого в поданій заяві захисник ОСОБА_3 вказує те, що станом на 30.09.2024 року ОСОБА_4 мав статус потерпілого у кримінальному провадженні, він не був у статусі особи, яка вчинила злочин, тому слідчий ОСОБА_5 не мав підстав оголошувати йому підозру, а оголошення підозри свідчить про упередженість слідчого.

З викладеного слідує, що захисник не погоджується з процесуальними рішеннями слідчого, зокрема, оголошенням ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд вважає, що незгода з процесуальними рішеннями слідчого не може служити підставою для його відводу, оскільки ухвалення процесуальних рішення, в даному випадку повідомлення про підозру, є обов`язком слідчого і не свідчить про його упередженість.

Тим більше, що Кримінальний процесуальний кодекс України не містить заборони оголошувати підозру особі, яка раніше мала статус потерпілого в кримінальному провадженні.

Також вказаним кодексом окремо передбаченого порядок та підстави оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування. При цьому сторона захисту зі скаргою на повідомлення про підозру не зверталася, як і не оскаржувала постанови слідчого про відмову у визнані ОСОБА_4 потерпілим від 27.09.2024 року.

Що стосується зауважень захисника щодо недоліків при огляді місця події в даному кримінальному провадженні, то це не може бути поставлено у вину слідчому ОСОБА_5 , оскільки він вказаний огляд не проводив і взагалі не приймав участі в цій слідчій дії.

Законодавством передбачено презумпцію неупередженості судді, прокурора, слідчого, дізнавача та встановлено, що сумніви в їх неупередженості повинні бути підтверджені особою, яка звертається з відповідною заявою та встановлені в ході об`єктивної перевірки під час розгляду такої заяви в судовому засіданні.

Проаналізувавши встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність доказів на підтвердження неупередженості слідчого ОСОБА_5 , а тому заява адвоката ОСОБА_3 про відвід вказаного слідчого до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77,80,81 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000173 від 06.05.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:

21 листопада 2024 року