№ провадження 1-кс/495/2471/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 20.11.2024 року надійшло клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001675 від 20.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

19.11.2024 приблизно о 22:33 годині невстановлені особи за допомогою легкозаймистої речовини здійснили підпал будівлі Нової пошти, яке розташоване за адресою: м. Татарбунари, вул. Василя Тура, 80-А, Білгород-Дністровського району Одеської області в результаті чого було пошкоджено вогнем вікно залу Нової пошти та в подальшому пожежу було ліквідовано.

20.11.2024 року у свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово вилучено відеозаписи із камер відеоспостереження, розташованих на будівлі, де розміщується відділення №1 «Нової пошти» за адресою: м. Татарбунари, вул. Василя Тура, 80-а, Білгород-Дністровського району, Одеської області, за 19.11.2024 року за період часу з 23:30 год. до 23.40 год. (похибка в налаштуванні часу становить 1 годину в бік збільшення). Відеозаписи два файл, записано DVD-R диск, який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №1». На вилучених відеозаписах зафіксовано подія вчинення протиправних дій біля будівлі відділення №1 «Нової пошти» в м.Татарбунари,що мали місце 19.11.2024 року в вищезазначений час.

20.11.2024 року слідчим ОСОБА_3 вилучений DVD-R диск із вмістом двох файлів-відеозаписів визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки на зазначених відеозаписах наявна інформація, яка має доказове значення у даному кримінальному провадженні, та необхідна для подальшого проведення їх огляду з метою доказування чи спростування вини осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

На даний час виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене в ході обшуку майно для подальшого проведення судової експертизи оскільки вказані рослини є речовими доказами та мають значення для досудового розслідування.

Позиції сторін та явка учасників.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву у якій просив клопотання розглядати за його відсутності.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотивація суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0001675 від 20.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.123 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Частиною другою ст.167 КПК України встановлюється, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2024 року у свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово вилучено відеозаписи із камер відеоспостереження, розташованих на будівлі, де розміщується відділення №1 «Нової пошти» за адресою: м. Татарбунари, вул. Василя Тура, 80-а, Білгород-Дністровського району, Одеської області, за 19.11.2024 року за період часу з 23:30 год. до 23.40 год. (похибка в налаштуванні часу становить 1 годину в бік збільшення). Відеозаписи два файл, записано DVD-R диск, який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №1». На вилучених відеозаписах зафіксовано подія вчинення протиправних дій біля будівлі відділення №1 «Нової пошти» в м.Татарбунари,що мали місце 19.11.2024 року в вищезазначений час.

Постановою слідчого від 20.11.2024 зазначене майно на підставі положень ст.ст. 94, ч.2 ст.100, ч.3 ст.110,ч.1 ст.98 КПК України визнане речовим доказом, долучено до матеріалів кримінального провадження №20001675.

У поданому клопотанні метою накладення арешту слідчим визначено мету - необхідність збереження речового доказу та проведення експертних досліджень.

Разом з тим, у клопотанні не зазначалось про вид експертиз, проведення яких планується в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження, жодних копії постанови слідчого про призначення експертного дослідження або копій клопотання експерта про необхідність надання об`єктів, щодо яких подано клопотання про арешт, не додано, що позбавляє слідчого суддю об`єктивно оцінити необхідність накладення арешту задля проведення експертиз.

В ході дослідження клопотання не встановлено як саме зазначене майно співвідноситься із завданням арешту майна, тобто запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Зазначені у клопотанні слідчим предмети є об`єктом слідової інформації, які у встановленому ст. 98 КПК України визнані речовими доказами та зберігаються у передбаченому чинним законодавством порядку.

Слідчий суддя зазначає, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження 0001675 вказане майно є тимчасово вилученим. Так згідно положень ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Враховуючи те,що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, не врахував ймовірний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В

У задоволенні клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001675 від 20.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1