Справа № 645/5812/24
Провадження № 1-кп/645/514/24
В И Р О К

Іменем України

18 листопада 2024 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильківське, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, солдата, стрільця-помічника гранатометника 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 27.01.2023 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 5 ст. 407 КК України до 2 років триманням в дисциплінарному батальйоні, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15.04.2024 р. умовно-достроково звільненого від відбування покарання на невідбуту частину строком 7 місяці 17 днів.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

в с т а н о в и в:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією у військовій частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 08 вересня 2024 року близько 14:00 годин, більш точний час судом не встановлений, винник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання для особистого вживання, без мети збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «РVР».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі Закон), аналоги наркотичних засобів і психотропних речовин заборонені до обігу на території України речовини синтетичні чи природні, не включені до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі Переліку), хімічна структура та властивості яких подібні до хімічної структури та властивостей наркотичних засобів та психотропних речовин, психоактивну дію яких вони відтворюють.

Також, відповідно до статті 13 Закону на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів у будь-яких цілях не передбачених Законом, забороняється.

Відповідно до списку №2 таблиці №1 Переліку наркотичних засобів наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів, «PVP» є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Проте, військовослужбовець ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Так, 08.09.2024 року, приблизно о 11:00 год., більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання, без мети збуту, здійснив замовлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP за допомогою соціальної мережі Інтернет, у невстановленої, в ході судового розгляду, особи.

Після цього, з метою реалізації свого протиправного наміру направленого на незаконне придбання психотропної речовини без мети збуту, ОСОБА_3 прибув 08.09.2024 року, близько 13 год. 30 хв., більш точний час судом не встановлено, за адресою: АДРЕСА_3 , на території парку «Зустріч», на відкритій ділянці місцевості, побачив замовлений полімерний пакет з речовиною білого кольору, який лежав на землі. Після цього, ОСОБА_3 , достовірно розуміючи, що у даному полімерному пакеті знаходиться замовлена ним особливо небезпечна психотропна речовина, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до даного полімерного пакету прозорого кольору, всередині якого знаходиться речовина білого кольору та взяв його в руки, тим самим незаконно придбав вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, яку почав незаконно зберігати при собі, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Протиправні дії ОСОБА_3 , пов`язані із незаконним придбанням та зберіганням особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якоїзаборонено без мети збуту було помічено та припинено працівниками поліції, якими 08.09.2024 року, у період часу з 14-30 год. до 15-00 год., під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 , у ОСОБА_3 у присутності понятих було виявлено та вилучено полімерний пакет з речовиною білого кольору масою 0,8798 г., що згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-24/26801-НЗПРАП від 18.09.2024 рокумістить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса якої в перерахунку на масу представленої речовини, становить 0,6917 грам.

Таким чином, всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» ОСОБА_3 , незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено, згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. №770.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, без мети збуту.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_4 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, без мети збуту.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, неодружений, солдат, стрілець-помічник гранатометника 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «МПНД №3» ХМР не звертався, на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, має травму важкого ступеня, пов`язану із захистом Батьківщини, під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 , за місцем відбування покарання, зарекомендував себе із позитивної сторони, як дисциплінований військовослужбовець, до виконання своїх обов`язків ставився відповідально, в роботі працьовитий, організований, проявляв розумну ініціативу там, де потрібно, вміє самостійно працювати, постійного нагляду та допомоги з боку безпосередніх командирів не потребував, на вказівки безпосередніх та прямих начальників реагує вірно, прислуховувався до порад та робив відповідні висновки, сумлінно вивчав військову справу, готовий до виконання завдань пов`язаних із захистом Батьківщини, виявляв повагу до командирів, старших за військовим званням, шанує честь та гідність товаришів по службі, засвоює програму, за предметами бойової підготовки має високі знання та вміння, фізично розвинутий задовільно, в стройовому відношенні підтягнутий, правила носіння військової форми одягу не порушував, носить охайно, своєчасно лагодить, статути ЗСУ та основні керівні документи знає добре, за характером спокійний, врівноважений, зосереджений, в колективі користується авторитетом та повагою.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 119 від 24.04.2024 року, солдата ОСОБА_3 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2024 року № 35-РС на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 1 штурмової рот.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є проступком, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даними про особу винного. Враховуючи те, обвинувачений, проходить службу у Збройних Силах України, за місцем служби (відбування покарання) характеризується позитивно, суд вважає необхідним та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, з урахуванням положення ч. 3 ст. 56, ч. 3 ст. 61 КК України, призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Призначення даного покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання судом не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Правилами ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку і до повного відбуття покарання вчинив кримінальне правопорушення, то суд призначає спочатку покарання за нове кримінальне правопорушення, після чого повністю або частково приєднує не відбуте покарання за попереднім вироком.

При умовно - достроковому звільненні від покарання, незалежно від того, коли вчинене нове кримінальне правопорушення, на початку звільнення чи наприкінці строку, не відбутим покаранням є увесь строк покарання, від якого була звільнена особа.

За правилами ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

При цьому положення ч. 3 ст. 72 КК не тільки не виключають можливості застосування положень ст. 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час ч. 3 ст. 72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу, а лише неможливість складення цього покарання з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

ОСОБА_3 засуджений 27.01.2023 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 5 ст. 407 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 62 КК України замінено призначене покарання на триманням в дисциплінарному батальйоні строком на 2 роки, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15.04.2024 р. умовно-достроково звільненого від відбування покарання на невідбуту частину строком 7 місяці 17 днів.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення після постановлення вироку Комінтернівським районним судом м. Харкова від 27.01.2023 року, до повного відбуття покарання за зазначеним вироком, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у відповідності до положень ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка на момент постановлення вироку складає 7 місяці 17 днів триманням в дисциплінарному батальйоні, відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України суд приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначає обвинуваченому остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком і покарання за новим вироком, при цьому на підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу підлягає самостійному виконанню.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.09.2024 року, під час досудового розслідування, було накладено арешт на речовину білого кольору у полімерному пакеті, яку було виявлено, вилучено та поміщено до сейф пакету ICR0056444, під час огляду місця події 08.09.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 , та визначено місце зберігання у камері схову речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Харківській області.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що підстави, передбачені ч. 4 ст. 174 КПК України для продовження існування арешту відсутні, то накладений арешт підлягає скасуванню.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралась.

Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 107, 124, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Комінтернівським районним судом м. Харкова від 27.01.2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді триманням в дисциплінарному батальйоні строком 7 місяці 17 днів та штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень виконувати самостійно.

Арешт на майно, накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.09.2024 року, а саме: речовину білого кольору у полімерному пакеті, яку було виявлено, вилучено та поміщено до сейф пакету ICR0056444, після набрання вироком законної сили, скасувати.

Речовий доказ диск формату «DVD-R» MEDIA, 4.7 GB, 16х Speed, 120 min, на якому наявний файл з назвою «S4540001.MP4», після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000379 від 08.09.2024 року.

Речовий доказ один спеціальний сейф-пакет 1220171, в якому згідно висновку експерта знаходиться речовина, масою: 0,8798 г., містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVP, маса PVP в перерахунку на масу речовини, становить 0,6917 г, після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України судові витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-24/26801-НЗПРАП від 18.09.2024 року в сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1