Справа №452/1847/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000329від 09 травня 2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбора Львівської області, громадянина України, українця, що має середню спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 13 червня 2024 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців, на підставі стст.75,76 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік,

по обвинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2024 року у справі №452/1130/24, яка набрала законної сили 29 квітня 2024 року та в судовому порядку не оскаржувалась, ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. 00 коп., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Разом з тим, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на невиконання постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2024 року у справі №452/1130/24, діючи умисно, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керування транспортними засобами.

Так, ОСОБА_4 09 травня 2024 року о 01 год. 16 хв., достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортними засобами, діючи умисно, всупереч постанови Самбірського міськрайонного суду

Львівської області від 19 квітня 2024 року у справі №452/1130/24, маючи реальну можливість виконувати дану постанову у встановлений судовим рішенням термін, по АДРЕСА_2 умисно керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме автомобілем марки «ВАРБУРГ», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з чим на останнього працівниками ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.130, ч.1 ст.126, ч.5 ст.126, ч.1 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_4 09 травня 2024 року о 01 год. 56 хв., достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортними засобами, діючи систематично умисно, всупереч вказаній вище постанові Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2024 року у справі №452/1130/24, маючи реальну можливість виконувати дану постанову у встановлений судовим рішенням термін, по АДРЕСА_3 керував транспортним засобом марки «ВАРБУРГ», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , де був зупинений працівниками ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердивши при цьому обставини, викладені в обвинувальному акті та вироку суду.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 19 квітня 2024 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. 00 коп., на користь держави. При цьому, його було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 5 років. Не зважаючи на наявність вказаної постанови він продовжив керувати транспортним засобом, а саме, 09 травня 2024 року після 01 години ночі у м. Новий Калинів Самбірського району Львівської області та у м. Самборі Львівської області керував автомобілем «ВАРБУРГ», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , після чого був зупинений працівниками Самбірського РВП ГУНП у Львівській області та в подальшому його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював час, місце, спосіб та інші обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, у вчиненому щиро покаявся.

Суд вважає, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах обвинувачення, висунутого ОСОБА_4 , який обмежено допитом обвинуваченого, а також вивченням даних, які характеризують його особу.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Ці докази свідчать про те, що ОСОБА_4 умисно не виконував постанову суду, яка набрала законної сили, тому суд прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.382 КК України, в межах пред`явленого обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, що ним вчинено нетяжкий злочин.

З даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що він має визначене і постійне місце проживання, де характеризується задовільно, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, на обліку в наркологічному чи психоневрологічному диспансері у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, стан його здоров`я визнано задовільним, раніше судимий.

З наданої досудової доповіді щодо ОСОБА_4 , складеної уповноваженою особою Самбірського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області, встановлено, що виправлення ОСОБА_4 з урахуванням даних, що характеризують його особу, способу його життя, середньої можливості вчинення повторного правопорушення, середнього рівня ймовірної небезпеки для суспільства, можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, та за відсутності обставин, які його обтяжують, враховуючи особу обвинуваченого, його сімейний та майновий стан, а також стан здоров`я, що він в цілому по матеріалах справи характеризується задовільно, враховуючи його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття, а також думку процесуального прокурора, суд, керуючись стст.53,65-67 КК України, знаходить можливим призначити ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, покарання у виді штрафу в певному розмірі в межах, передбачених санкцією частини статті.

При цьому, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 по інкримінованому кримінальному правопорушенню більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим, судом враховано, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців, на підставі стст.75,76 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік, який 16 липня 2024 року набрав законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.

Зі змісту ч.3 ст.72 КК України вбачається, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних

правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, штраф як основне покарання, призначений за один із злочинів, не підлягає складанню з іншими видами покарань при призначенні покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК України) та за сукупністю вироків (ст.71 КК України).

Таким чином, суд доходить висновку, що покарання у виді штрафу, призначене за даним вироком, та покарання у виді позбавлення волі, призначене за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2024 року, слід виконувати самостійно.

Призначене остаточне покарання ОСОБА_4 буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Потерпілих від кримінального правопорушення не має.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись стст.368,370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, на користь держави.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом повного складання покарань остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання за цим вироком у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, на користь держави, та за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2024 року, яким визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (трьох) років 6 (шести) місяців, на підставі стст.75,76 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням строком на 1 (один) рік, які на підставі ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання судовим рішенням законної сили, - не застосовувати.

Речові докази:

- DVD-R диск з двома відеозаписами з боді-камери працівникаВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, щознаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції - Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1