Справа № 461/6709/24
Провадження № 1-кс/461/5008/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання представника ТОВ «Агролан Крупець» адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000178 від 06.07.2024.

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «Агролан Крупець» адвоката ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000178 від 06.07.2024, у якому просить скасувати арешт на автопоїзд у складі сідлового тягача марки «DAF», р. н. НОМЕР_1 та напівпричепа марки «Schmitz», р. н. НОМЕР_2 .

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.07.2024 накладено арешт на автопоїзд у складі сідлового тягача марки «DAF», р. н. НОМЕР_1 та напівпричепа марки «Schmitz», р. н. НОМЕР_2 . Оскільки зазначений автомобіль було оглянуто у встановленому законом порядку за участю експерта, проведено усі необхідні експертизи, відпала потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання.

Слідчий у судове засідання не з`явився, проте скерував до суду заяву, у якій зазначив, що станом на сьогодні усі необхідні слідчі дії з транспортним засобом, стосовно якого вирішується питання про скасування арешту на нього, проведено, а тому він не заперечує проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, оглянувши матеріали справи, слідча суддя приходить до такого.

Слідча суддя встановила, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.07.2024 накладено арешт на автопоїзд у складі сідлового тягача марки «DAF», р. н. НОМЕР_1 та напівпричепа марки «Schmitz», р. н. НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 16 КПК України, - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 1 статті 174 КПК України встановлено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

Засада недоторканності права власності у кримінальному провадженні випливає із поваги до права власності, позбавлення права власності та контролю з боку держави щодо використання власності, які закріплені у ст. 1 Протоколу. Особливе значення цього принципу пояснюється і закріпленням його серед загальних засад кримінального провадження (п. 9 ч. 1 ст. 7, ст. 16 КПК України).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено ЄСПЛ у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява № 6833/74 від 13 липня 1979 р., в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності». Обмеження права власності не тільки має ґрунтуватися на законі, а знаходитись під дією судового контролю і мати тимчасовий характер.

Оскільки слідчим не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження проведення стороною обвинувачення будь-яких слідчих дій стосовно майна, питання про скасування арешту якого вирішується,то слідча суддя, з метою захисту права власності, вважає за необхідне скасувати арешт, накладені на зазначені мобільні телефони.

Керуючись ст.ст.376, 131, 132, 170,174 КПК України, слідча суддя -

постановила:

1. Клопотання задовольнити.

2. Скасувати арешт на автопоїзд у складі сідлового тягача марки «DAF», р. н. НОМЕР_1 та напівпричепа марки «Schmitz», р. н. НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_4