Провадження № 1-кп/932/841/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під

№ 0000017 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого повну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Приблизно у лютому місяці 2024 року, більш точний час та дату в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі посвідчення і яке надає права, з метою його використання, а саме посвідчення водія на власне ім?я, тобто на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , через мережу «Інтернет», на невстановленому в ході досудового розслідуванням каналі в месенджері «Телеграм», знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу підроблених документів, а саме посвідчень водія.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія на власне ім?я, тобто на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке відповідно до вимог чинного законодавства повинно видаватися установою, яка має право видавати таке посвідчення, і яке надає права щодо допуску громадян до керування транспортними засобами, оформлення та видача якого, згідно зі ст. 5-1 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 здійснюється територіальними центрами МВС та яке відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, а згідно зі ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» є документом, що підтверджує право на керування транспортними засобами відповідної категорії, ОСОБА_4 , з метою подальшого використання ним підробленого посвідчення водія на власне ім?я у лютому місяці 2024 року, більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, діючи умисно та протиправно, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, через приватне листування у месенджері «Телеграм» анкетні данні на своє ім?я, зокрема, прізвище, ім?я, по батькові, число, місяць, рік та місце народження, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у м. Дніпропетровськ, а також власний фотознімок, тим самим сприяв виготовленню підробленого посвідчення водія на власне ім?я.

Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, ОСОБА_4 , через приватне спілкування у месенджері «Телеграм» домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, про вартість виготовлення підробленого посвідчення водія категорії «В» на своє ім?я за 10 000 гривень та строки виготовлення в декілька днів, оформлення та видача якого, згідно зі ст. 5-1 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, здійснюється територіальними центрами МВС та яке відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, а згідно зі ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» є документом, що підтверджує право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

В подальшому, ОСОБА_4 у невстановленому досудовому розслідувані час та місці, отримав посилку через «Нову пошту» від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в якій отримав завідомо підроблене для ОСОБА_4 посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 заповненого на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його подальшого власного використання.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , виразились у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі посвідчення і яке надає права, з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлення та видача якого, згідно зі ст. 5-1 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, здійснюється територіальними центрами МВС та яке відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, а згідно з ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» є документом, що підтверджує право на керування транспортними засобами відповідної категорії, у лютому місяці 2024 року, більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, через месенджер «Телеграм» замовив виготовлення та придбав у невстановлені слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, завідомо підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.10.2024, о 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Daewoo» моделі «Nexia», д.н.з. « НОМЕР_2 » їхав по проїзній частині вулиці Адміральська у місті Дніпро, де напроти будинку 57 потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. Під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди на прохання працівника патрульної поліції ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, надав у якості документа, що посвідчує його особу та підтверджує право керування вказаним транспортним засобом, завідомо підроблений документ - посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, таким чином використав завідомо підроблений вищевказаний документ. Бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 заповненого на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виготовлений способом термосублімаційного друку за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу термосублімаційного принтера тощо.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , виразились у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 добровільно, надав письмову заяву про визнання своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та згодою з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст.382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами по матеріалам досудового розслідування:

-протоколом огляду місця події від 28.10.2024 з фототаблицями, відповідно до якого, поблизу буд. АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 оглянуто та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.02.2024, категорії «В». ( том 1 а.с.9-11) Даний документ визнано речовим доказом. (том 1 а.с. 28-29).

-висновком експерта №СЕ-19/104-24/44465-ДД від 05.11.2024, відповідно до якого, зображення бланка посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім?я ОСОБА_4 , а також персоналізованої інформації у його графах, виготовлені способом термосублімаційного друку за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу термосублімаційного принтера тощо.

Ознак внесення змін до первинного змісту посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім?я ОСОБА_4 , не виявлено.

У порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про судову експертизу», статтею 69 та статтею 102 Кримінального процесуального кодексу України, судовий експерт вважає за необхідне вказати, що бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім?я ОСОБА_4 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України. ( том 1 а.с.24-27)

Таким чином, суд вважає, що надані докази отримані в передбаченому кримінально процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, провина обвинуваченого знайшла своє підтвердження й доведена повністю поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначених кримінальних проступків, а його умисні дії, що виразилися у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі посвідчення і яке надає права, з метою використання його іншою особою, яке кваліфікується за ч.5 ст. 27, ч. 1 ст.358 КК України та використання завідомо підробленого документа, яке кваліфікується за ч. 4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Щире каяття, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер вчинених кримінальних правопорушень, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, а також його відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, передбачене санкцією статей ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України у виді штрафу, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта при проведені експертизи по кримінальній справі, суд, враховуючи ступень вини та майновий стан обвинуваченого, вважає необхідним покласти їх на обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч.5 ст. 27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень;

- за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

З урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речовий доказ:

посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с.28-29) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати при проведенні експертизи у сумі 2785 грн. 65 коп. (том 1 а.с.23).

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1