1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9871/24 1-кп/335/748/2024
25 вересня 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Запоріжжя, громадянина України, що має вищу освіту, не одруженого, на утриманні будь-яких осіб немаючого, працюючого за трудовою угодою в клінінговій компанії «Ні пилинки», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
22 червня 2024 року, приблизно о 12 годині 48 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі проїзної частини пр. Соборний, рухаючись зі сторони вул. Якова Новицького в напрямку бул. Центрального в м. Запоріжжі. При цьому швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_5 складала не менше 56,63 км/год, що перевищує максимально дозволену на даній ділянці дороги швидкість - 50 км/год.
Попереду, у попутному із водієм ОСОБА_5 напрямку, в межах середньої смуги проїзної частини пр. Соборного здійснював рух невстановлений автомобіль «BMW».
В цей же час, в районі буд. 143, пішохід ОСОБА_4 , почала здійснювати перетин проїзної частини пр. Соборного, рухаючись по нерегульованому пішохідному переходу, який позначений дорожніми знаками 5.38.1/5.38.2 та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1, справа-наліво за ходом руху зазначених транспортних засобів.
При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, водій невстановленого автомобіля «BMW» завчасно став зменшувати швидкість руху керованого транспортного засобу та повністю зупинився в межах середньої смуги для надання перевагу у русі пішоходу ОСОБА_4 .
В свою чергу, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи об`єктивну можливість виявити нерегульований пішохідний перехід, а також те, що перед ним почав знижувати швидкість та зупинився невстановлений автомобіль «BMW», продовжив свій рух, не впевнившись у відсутності пішоходів на пішохідному переходу, діючи в порушення вимог правил безпеки дорожнього руху, заходів до екстреного гальмування і зупинки до місця наїзду не прийняв.
Натомість водій ОСОБА_5 , діючи зі злочинною недбалістю, з порушенням вимог п. п 18.4, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:
-п. 18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;
-п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;
-п. 12.9 «Водієві забороняється
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»,
продовжив подальший рух, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 передньою лівою частиною автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодженняу вигляді: «закритого уламкового перелому нижньої третини малогомілкової кістки та внутрішньої кістки лівої гомілки зі зміщенням кісткових фрагментів, пошкодженням малогомілкового симфізу та міжкісткової мембрани з підвивихом, яке кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості».
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В підготовчому судовому засіданні судом поставлено на обговорення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та клопотання потерпілого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.
Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримала свою заяву про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням. При цьому підтвердив, що вона згодна на закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого, будь-яких претензій до останнього вона не має, оскільки їй відшкодовано шкоду в повному обсязі.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України, також просила суд скасувати арешт автомобіля марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2024, вирішити питання речових доказів та стягнути з обвинуваченого витрати, понесені в ході досудового розслідування даного кримінального провадження за проведені експертизи, закрити кримінальне провадження.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
В результаті кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілій особі була спричинена моральна, фізична та майнова шкода.
В ході розслідування кримінального провадження потерпілою особою цивільний позов не заявлявся, а натомість надано заяву про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, потерпіла ОСОБА_4 також просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням сторін.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Так, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії необережних нетяжких злочинів.
Згідно заяви потерпілої ОСОБА_4 від 25.09.2024, остання не заперечує проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності саме з підстав їх примирення.
Відповідно до ч.3 п.2 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він своїми необережними діями, які виразилися у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вказане діяння кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. ст. 12, 25 КК України відноситься до нетяжкого злочину з необережною формою вини і не є корупційним, свою провину обвинувачений повністю визнав, відшкодував заподіяні потерпілій збитки та примирився з нею, що підтверджено письмовою заявою потерпілої, при цьому, під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, внаслідок чого у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням - за ст. 46 КК України, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 КПК України.
При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.
За таких обставин кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинуваченого - звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Частиною 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закривається з підстави, яка є нереабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 (справа №132/283/21), від 07.10.2021 (справа №584/800/20), від 29.09.2021 (справа №342/1560/20) та у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
На підставі ч.4 ст. 174 КПК України накладений арешт на майно скасувати.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 284, 286, 288, 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 12 116,48 грн.
Арешт накладений на автомобіль марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2024 року - скасувати.
-автомобіль марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити у користуванні останнього.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1