Справа№751/9155/24
Провадження №1-кс/751/2365/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.07.2024 та ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.07.2024 у кримінальному провадженні №0000807 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

встановив:

14.10.2024 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений у кримінальному провадженні №0000807 від 13.05.2024, на автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , ввезеного на митну територію України 04.10.2018 року через п/п «Славутич-Комарин» Чернігівської митниці гр. України ОСОБА_5 ; ключі від автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Vivo» з абонентськими картками ТОВ «лайфселл», ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 та флеш носій «Transcend 8Gb», що належать заявнику.

В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.09.2019 на автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладено арешт, в межах кримінального провадження №0001144, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.10.2019 частково скасовано арешт автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 Комп`ютерно-технічна експертиза мобільного телефону по теперішній час не проведена. Відсутні відомості про те, що вилучене, в ході обшуку, майно стосується обставин кримінального правопорушення, є предметом чи знаряддям вчиненого кримінального правопорушення.

Заявник та його захисник в судовому засіданні підтримали подане клопотання та просять його задовольнити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували щодо задоволення даного клопотання.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина перша статті 174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, учасник кримінального провадження, який подав таке клопотання, має довести, що у подальшому застосуванні арешту відпала потреба або, що арешт на майно накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.07.2024 у кримінальному провадженні №0000807 від 13.05.2024, накладено арешт на мобільний телефон марки «Vivo» з абонентськими картками ТОВ «лайфселл», ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 та флеш носій «Transcend 8Gb», ключі від автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , вилучені 03.07.2024 під час обшуку автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із забороною відчуження, розпорядження та користування його власникам та іншим особам.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто, ст. 174 КПК України визначає дві підстави для скасування арешту, а саме: доведення стороною заявника, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Водночас КПК встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядженням майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Суд звертає увагу, що до основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Враховуючи всі обставини даної справи, зумовлені характерними особливостями використання арештованого майна, значення для слідства інформації, яка міститься на електронних носіях, а не безпосередньо самих носіїв, беручи до уваги розумність та співрозмірність подальшого, застосованого судом, обмеження права власності володільця відповідного спірного майна завданням кримінального провадження і негативні наслідки вказаного арешту для останнього, з метою недопущення порушення його права на мирне володіння майном слідчий суддя, не вбачає даних, які б указували на доцільність продовження застосування такого обмежувального заходу, як накладення арешту в частині заборони користування на мобільний телефон марки «Vivo» з абонентськими картками ТОВ «лайфселл», ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 та флеш носій «Transcend 8Gb».

Разом з тим, на думку суду, вилучені мобільний телефон марки «Vivo» з абонентськими картками ТОВ «лайфселл», ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 та флеш носій «Transcend 8Gb» мають бути повернуті його володільцю після зняття з них органом досудового розслідування всієї необхідної інформації та надання володільцем майна до них доступу.

При цьому, саме по собі визнання спірного майна речовими доказами, на думку слідчого судді, не може вважатись належним порядком забезпечення правомірності володіння відповідним майном органом досудового розслідування, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про повернення визначеного майна підлягає задоволенню.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.07.2024 у кримінальному провадженні №0000807 від 13.05.2024, накладено арешт з метою забезпечення можливої конфіскації, зокрема, на автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було ввезено на митну територію України 04.10.2018 року через п/п «Славутич-Комарин» Чернігівської митниці громадянином України ОСОБА_5 , із забороною відчуження та розпорядження зазначеним майном, тобто без обмеження права його користуванням, у зв`язку з чим, заявлені вимоги в частині скасування вказаного обмеження є недоречними, оскільки воно відсутнє.

Разом з тим, підлягають задоволенню заявлені вимоги щодо скасування арешту в частині заборони права користування ключами від вищезгаданого автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» та свідоцтвом про його реєстрацію, оскільки ці речі є приналежністю головної речі, якою являється безпосередньо сам транспортний засіб, і без яких неможливе його використання.

При цьому, слідчий суддя вважає, що заявником не доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження повністю відпала потреба, оскільки кримінальне провадження на теперішній час триває, арешт накладено з метою забезпечення як можливої конфіскації майна, як додаткового виду покарання, так і збереження речових доказів.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 174, 303 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.07.2024 та ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.07.2024 у кримінальному провадженні №0000807 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, - задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.07.2024 у кримінальному провадженні №0000807 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, у частині заборони користування майном, належного ОСОБА_5 , а саме: ключі від автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та повернути їх на відповідальне зберігання власнику або законному володільцю, та мобільний телефон марки «Vivo» з абонентськими картками ТОВ «лайфселл», ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 та флеш носій «Transcend 8Gb», - до прийняття рішення у кримінальному провадженні №0000807 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Повернути на відповідальне зберігання ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Vivo» з абонентськими картками ТОВ «лайфселл», ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 та флеш носій «Transcend 8Gb», після зняття з них органом досудового розслідування всієї необхідної інформації та надання володільцем майна до нього доступу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошений 18 жовтня 2024 року о 08 год. 05 хв.

Слідчий cуддя ОСОБА_1