Провадження 1-кс/205/1246/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2024 м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001373 від 14 жовтня 2024 року, відносно:

- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гулянка, Коростенського р-ну, Житомирської області, громадянин України, українець, маючий середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючий, не зареєстрований, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

29.05.2014 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст.357 КК України до 11 років возбавлення волі; звільнився 07.06.2024 по відбуттю строку покарання (адмін.нагляд)

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаним про введення воєнного стану в Україні на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 12.10.2024 близько о 06 год. 40 хв. (встановити більш точний час в ході досудового розслідування не виявилось можливим) перебуваючи по вул. Гідропарковій неподалік від Комунального закладу освіти Дніпровської міської ради «Дошкільний навчальний заклад (ясла садок) № 244 «Незабудка», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Гідропаркова, буд. 3 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме жіночої сумочки в якій знаходився мобільний телефон марки Samsung Galaxy J6 Plus 2018, червоного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 3643 від 18.10.2024 становить 2 326,50 грн, банківська карта, емітована в АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти на суму 1 400,00 грн та пенсійне посвідчення, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , також в сумці знаходилась банківська карта, емітована в АТ «А-Банк», яка належить ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, розуміючи та бажаючи настання суспільно негативних наслідків у вигляді вибуття з володіння потерпілої її майна, а також позитивних наслідків для себе таких як отримання можливості володіти та розпоряджатися своїм майном, 12.10.2024 близько о 06 год. 40 хв. (встановити більш точний час в ході досудового розслідування не виявилось можливим) перебуваючи по АДРЕСА_2 , маючи при собі заздалегідь приготовлений загострений предмет з ріжучою здатністю, підбіг до потерпілої ОСОБА_6 та вищевказаним знаряддям підрізав ремінь жіночої сумки, яку носила через плече ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 , утримуючи при собі здобуте чуже майно злочинним шляхом, втік з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого в умовах воєнного стану, не поєднаного з насильством, не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України. 25.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість його підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протокол прийняття заяви;

- Протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 ;

- Протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 14.10.2024;

- Протокол огляду відео з магазину АТБ за адресою: АДРЕСА_4 від 16.10.2024;

- Протокол огляду відео з магазину Аврори за адресою: АДРЕСА_5 від 16.10.2024;

- Протокол огляду відео з Аптеки «Шара» за адресою: АДРЕСА_6 від 16.10.2024;

- Висновок експерта судової товарознавчої експертизи № 3643 від 18.10.2024;

- Протокол огляду за адресою: АДРЕСА_7 від 22.10.2024;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_8 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;

- Протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_9 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;

- Протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 ;

- Протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 ;

- Протокол пред`явлення осіб для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_6

- Повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 24.10.2024;

- Речовими доказами встановленими в ході досудового розслідування;

- Іншими матеріалами кримінального провадження.

У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України вказано, що підозрюваний ОСОБА_4 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин проти власності, власних дітей на утриманні не має, як і не має постійного офіційного місця роботи. Також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 не має місця реєстрації на території м. Дніпрі. Таким чином відсутні достатні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем проживання та від вчинення дій, передбачених зазначеним пунктом статті.

В обґрунтування п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України вказано, що в ході проведення досудового розслідування встановлено свідка ОСОБА_9 , який впізнав особу ОСОБА_4 як того, хто приніс йому мобільний телефон Samsung Galaxy J6 Plus 2018, червоного кольору. Тобто у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на свідка з метою зміни ним раніше наданих показань. Також проведено пред`явлення осіб для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_6 , в ході якого остання впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка відкрито викрала її майно. При цьому, всі учасники проведення слідчої дії, під відеозапис називали свої повні анкетні дані, в тому числі адреси мешкання, тобто на теперішній час ОСОБА_4 відоме місце мешкання потерпілої, та він може шляхом вмовлянь або погроз змусити потерпілу змінити свої показання.

В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вказано, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, раніше судимий. Дана обставина підтверджує той ризик, що ОСОБА_4 може вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення, в тому числі злочини проти власності, для отримання засобів для життя, так як він не має іншого джерела доходу.

Таким чином, у зв`язку з викладеним органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого, не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження з наступних причин:

- особистого зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що воно фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- особисту поруку на адресу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Західної прокуратури м. Дніпра не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину;

- застави з урахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у грабежі, вчиненому в умовах воєнного стану, не виключається, що грошові кошти в якості застави можуть бути отримані підозрюваною злочинним шляхом;

- домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що воно фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки це дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.

У разі постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий просить визначити заставу на розгляд суду.

Приймаючи до уваги наведені доводи, на підставі ст. 176, ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу більш м`якого ніж взяття під варту строком на 60 діб, запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, неможливо.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні поданого клопотання, надавши обґрунтування необхідності його задоволення аналогічні тим, що викладені в клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засідання відмовився від захисника, зазначив, що буде здійснювати свій захист самостійно. Також пояснив, що він одружений, проживає за місцем мешкання своєї дружини, офіційно не працює. Пояснив, що він свою провину в інкримінованому йому злочині не визнає, вважає застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необгрунтовано суворим, як підсумок, просив визначити запобіжний захід на розсуд суду.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши прокурора, підозрюваного дійшов наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001373 від 14.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

25 жовтня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині його обґрунтування, свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

При цьому вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості та прийшов висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Адже факти, які є підставою для підозри ще не досягли рівня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Таким чином, слід визнати підозру щодо ОСОБА_4 обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про обрання певного виду запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_4 ..

За положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Про наявні ризики свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, на утриманні дітей не має, не має постійного офіційного місця роботи, раніше судимий, порушував правила адміністративного нагляду, офіційно зареєстрований в іншій області України, де не проживає постійно, документів підтверджуючих поганий стан здоров`я, за яким підозрюваний не може перебувати під вартою, слідчому судді надано не було. З метою уникнення відповідальності останній може вчинити спроби переховування від слідства та суду, оскільки відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем проживання та від вчинення дій, передбачених статтею 177 КПК України.

Наведені обставини також дають підстави слідчому судді вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України, не зможе запобігти визначеним ризикам.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише зазначає, що причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною, визначені ризики є достатніми для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 197 ч.1 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини визначені ст. 177, 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість визначення застави в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та не буде завідомо непомірним для нього, - в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001373 від 14 жовтня 2024 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 днів - до 24 грудня 2024 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з 26 жовтня 2024 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

Ухвала діє до 24 грудня 2024 року включно, після чого припиняє свою дію. Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп.

Особам, визначеним ч.2 ст. 183 КПК України, у будь який момент може бути внесена застава, в разі внесення застави в розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп., ОСОБА_4 звільнити з-під варти негайно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: 1) цілодобово не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в залежності від стадії кримінального провадження, крім випадків надання невідкладної медичної допомоги та перебування у укритті на час дії повітряної тривоги у місті Дніпрі для збереження життя та здоров`я; 2) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання, 3) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді (суду) за першою вимогою в залежності від стадії кримінального провадження; 4) заборонити спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню.

Вищевказані обов`язки покласти на підозрюваного на строк два місяці.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на вказаний розрахунковий рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця тримання під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця тримання під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомить про причини свої неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В разі невиконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, заставу в розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп. звернути в дохід держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Дата складання та оголошення повного тексту судового рішення 26.10.2024 року о 12 год 51 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1