Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2024 року м. Рівне

Справа № 570/2771/24

Провадження № 11-сс/4815/282/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 02 вересня 2024 року, якою обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 309, ч.2 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №0000385,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 02 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4

Обрано підозрюваному ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Здолбунів Рівненської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк 58 днів, тобто до 17 год. 00 хв. 30 жовтня 2024 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а саме: не залишати цілодобово постійне місце проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні чи/або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні чи/або суду про зміни місця проживання чи фактичного перебування та роботи; здати на зберігання слідчому у даному кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

Прокурор ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На обгрунтування цих вимог зазначено, що слідчим суддею при постановленні даної ухвали не враховано характеру, ступеню суспільної небезпеки і тяжкості інкримінованих злочинів, особу підозрюваного та наявні ризики.

Вказала, що ОСОБА_5 офіційно не працює, усвідомлюючи реальність покарання за інкриміновані йому злочини, може безперешкодно виїхати у інше місто чи область. Також прокурор вважає, що підозрюваний може чинити тиск на свідків та, залишаючись на свободі, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , щодо безпідставності заявлених вимог та залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 309, ч.2 ст. 263 КК України.

Так, у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини дав визначення «обґрунтованій підозрі», згідно з яким цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зібрані органами досудового розслідування докази на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

30 серпня 2024 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 309, ч.2 ст. 263 КК України.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме, вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за даним клопотанням, вважає такий висновок слідчого судді правильним.

Зокрема, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що прокурором не доведено необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш суворого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

Вказані обставини, з врахуванням тяжкості можливого покарання у разі визнання ОСОБА_5 , винним у вчиненні інкримінованих йому злочинах, свідчать про існування ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи особу ОСОБА_5 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Водночас, прокурор ні під час розгляду клопотання слідчим суддею, ні під час апеляційного розгляду, не змігла довести, що цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно зі ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, як визначено ч.ч.4, 5 ст. 181 КПК, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» домашній арешт, з урахуванням його ступеня та інтенсивності, вважається позбавленням волі за змістом статті 5 Конвенції.

Отже на даному етапі досудового розслідування колегія суддів не вбачає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , найбільш суворого виду запобіжного заходу, а, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного, вважає, що домашній арешт в умовах контролю з боку працівників правоохоронних органів, здатен запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .. Тому підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора та скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 02 вересня 2024 року, якою обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_4 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3