УХВАЛА

Іменем України

09.09.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача ВП №1 Житомирського ГУНП в Житомирський області ОСОБА_3 ,

погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

про арешт майна,

подане у кримінальному провадженні №0000263 від 03.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України,

в с т а н о в и в:

Дізнавач, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтоване тим, що 03.09.2024 о 11 год 27 хв до ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення про те, що під час опрацювання території працівниками СКП ВП №1 Житомирського РУП на присадибній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено ростущі рослини, схожі на рослини роду коноплі.

В ході досудового розслідування, 03.09.2024 в період з 12 год 55 хв по 14 год 16 хв на підставі письмової заяви гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено огляд місця події на присадибній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 , де вищевказана громадянка добровільно надала працівникам поліції 29 (двадцять дев`ять) рослин, схожих на рослини конопель, які вона вирощувала для власних потреб без мети збуту, та які в подальшому було вилучено та упаковано до полімерного мішка білого кольору, який складається з чотирьох частин.

Окрім цього, ОСОБА_5 добровільно надала пристрій для вживання наркотичних засобів, а саме дві частини пластикових пляшок з нашаруваннями коричневого кольору, який поміщено до спец. пакету № PSP 3092872 та за допомогою яких вона вживала, шляхом куріння, висушені, подрібнені рослини роду конопель.

Відповідно зо змісту клопотання, у сектора дізнання є достатньо підстав вважати, що дані рослини належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

03.09.2024 вищезазначені рослини та дві частини пластикових пляшок з нашаруваннями коричневого кольору визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000263 від 03.09.2024, про що винесено відповідну постанову.

Посилаючись на зазначене, з метою забезпечення збереження речових доказів, дізнавач просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у клопотанні судове засідання просить провести без участі дізнавача.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

З огляду на вищезазначені обставини та у відповідності до приписів ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирський області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 03.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_5 від 03.09.2024 та протоколу огляду місця події від 01.09.2024, 03.09.2024 в період з 12 год 55 хв по 14 год 16 хв, було проведено огляд місця події на присадибній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 добровільно надала працівникам поліції 29 (двадцять дев`ять) рослин, схожих на рослини конопель, та пристрій для вживання наркотичних засобів, а саме дві частини пластикових пляшок з нашаруваннями коричневого кольору, який поміщено до спец. пакету № PSP 3092872.

Постановою дізнавача ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 03.09.2024 про визнання предметів речовими доказами вищевказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000263.

Відповідно до ст. 167, 168 КПК України вищевказані речі є тимчасово вилученим майном.

Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання копій матеріалів кримінального провадження, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може бути предметом кримінального правопорушення, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.

Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на 29 (двадцять дев`ять) рослин, схожих на рослини конопель, які упаковано до полімерного мішка білого кольору, який складається з чотирьох частин, та дві частини пластикових пляшок з нашаруваннями коричневого кольору, які поміщено до спец. пакету № PSP 3092872, які були вилучені в ході огляду місця події від 03.09.2024.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1