Справа № 509/7239/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження № 0000230 від 09.03.2023 р. за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підвисоке, Новоархангельського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, холостого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, офіційно працюючого вантажником у ФОП ОСОБА_7 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ :

6 березня 2023 р. у денний час доби, ОСОБА_8 , умисно, з метою подальшого збуту, через додаток «Телеграм» придбав у особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, а також психотропну речовину, обіг якої заборонено - амфетамін, які, з метою подальшого збуту, зберігав за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 до 17:55 цього ж дня, коли перебуваючи у приміщенні відділення № 124 ТОВ «Нова Пошта», за адресою: Одеська область, Одеський район, смт. Авангард, вул. Проїзна, 12 - незаконно переслав вищевказані особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 1,879 гр., а також психотропну речовину, обіг якої заборонено - амфетамін, масою 0,1595 гр., сховавши їх в двох цибулинах, шляхом оформлення та відправлення посилки з продуктами харчування за експрес-накладною № 0905 на ім`я свого рідного брата ОСОБА_8 , який відбуває покарання у Вознесенській виправній колонії № 72 за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 300 , тим самим збув, шляхом передачі останньому вищевказаних особливо небезпечного наркотичного засобу, а також психотропної речовини, обіг якої заборонено - амфетамін, які були виявлені 08.03.2023 р. працівниками Вознесенської виправної колонії № 72 за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 300 , під час здійснення огляду та видачі посилки на ім`я ОСОБА_8 за експрес-накладною №0905 та вилучені робітниками поліції в ході проведення огляду місця події у період часу з 16:12 по 16:56 год. у приміщенні Вознесенської виправної колонії №72.

Вину свою ОСОБА_8 визнав повністю, показав суду, що скоїв кримінальне правопорушення при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним злочину, пояснивши суду, що 06.03.2023 р. у денний час доби, в мережі інтернет через мобільний месенджер «Telegram» він, на прохання свого рідного брата ОСОБА_8 , який на той час відбував покарання у Вознесенській ВК № 72 - придбав наркотичну речовину канабіс (маріхуану) та психотропну речовину амфетамін, які переніс до свого тимчасового місця проживання : АДРЕСА_3 , де попередньо сховав наркотичну та психотропну речовини в двох цибулинах, які разом з продуктами харчування відправив з відділення ТОВ «Нова пошта» на адресу Вознесенській ВК № 72 , вказавши отримувачем посилки свого брата ОСОБА_8 , який неодноразово натякав йому в телефонних розмовах, що йому потрібні наркотики задля перенесення больових синдромів в животі, які в нього постійно виникають з неповнолітнього віку через ножові поранення, які він отримав. Також, показав, що придбанням заборонених наркотичних речовин він намагався зробити братові сюрприз за 4 місяці до його звільнення з місць позбавлення волі, маючи на меті полегшити регулярні болі рідного брата. У скоєному він щиро розкаюється, розуміючи, що скоїв огидний та тяжкий злочин, вказуючи, що на сьогодні його брат ОСОБА_8 , звільнившись з місць позбавлення волі, перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 у званні солдата, якому він регулярно допомагає грошима на військову амуніцію.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно і вірно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, ОСОБА_8 , незаконно придбав, зберігав, переслав з метою збуту та збув особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс та психотропну речовину - амфетамін у місця позбавлення волі, а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вперше скоєного ним кримінального правопорушення, а отже, першу судимість, щире каяття у скоєному злочині, його негативне ставлення та особиста оцінка до скоєного, а також осуд ним своєї протиправної поведінки, відсутність у обвинуваченого ОСОБА_8 корисного мотиву під час скоєння ним злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, існування на його вихованні і утриманні малолітньої дитини, 2017 р.н., відсутність його перебування на обліках лікарів нарколога та психіатра, позитивні характеристики з місця реєстрації, проживання та постійної роботи, його виховування у багатодітній малозабезпеченій родині, здатність ОСОБА_8 підпадати під чужий вплив, зокрема свого рідного брата ОСОБА_8 , який на сьогодні перебуває в лавах ЗСУ у в/ч НОМЕР_1 , постійне місце роботи вантажником та доходу у його рідної сестри ФОП ОСОБА_7 , яка за погодженням з обвинуваченим ОСОБА_8 , надала суду письмову заяву про перерахування суми залогу, внесеного нею за ОСОБА_8 в сумі 60560 грн. на потреби ЗСУ, активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, які характеризують негативне ставлення ОСОБА_8 до скоєного ним злочину, повне визнання ним вини з наданням правдивих показань суду, що на думку суду суттєво пом?якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 в розумінні ст. 66 КК України, нівелюють суспільну небезпеку злочину і небезпечність ОСОБА_8, як винуватця, істотно знижуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а обставин, які б обтяжували злочини згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

За змістом кримінального Закону, ступінь тяжкості вчиненого злочину передбачає не тільки врахування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК України, а й індивідуальних особливостей злочинного діяння.

Виходячи з положень ст. 50 КК України - рішення суду про призначення покарання, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Приписами ч. 1 ст. 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м?якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

При призначенні більш м?якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК), необхідно враховувати наявність зв?язку між пом?якшуючими обставинами і метою та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця. Окрім того, необхідно встановити, що відповідні пом?якшуючі обставини істотно знизили тяжкість вчиненого злочину (Постанова ВС у справі № 591/2221/19 (провадження № 51-4503км19).

У постанові Другої судової палати ККС ВС від 09.02.2023 (справа №448/1911/18) зазначено, що системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, як на досудовому розслідуванні так і під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

Обставини (сукупність обставин), які пом?якшують покарання, повинні бути не лише формальними, а мають стосуватися конкретних ознак складу кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується засуджений, а також обставин його вчинення, безпосередньо впливаючи на суспільну небезпеку кримінального правопорушення, та/або особи, яка його вчинила (зокрема, ролі особи у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінки під час виконання об?єктивної сторони, мотиву та мети вчинення кримінального правопорушення) (Постанова ККС ВС від 07.02.2023 р. у справі № 187/1548/15-к).

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 р. № 7 - призначенню покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті (частини статті) «Особливої частини» КК України, не перешкоджає згадка у статті про альтернативне, більш м`яке покарання. Разом з тим вихід суду за мінімальні межі санкції можливий тільки в окремих випадках, установлених законом, коли в цьому виникає потреба. Відповідно до ч. 3 ст. 65 КК України, підстави призначення більш м`якого покарання визначено ст. 69 КК України. За змістом ч. 1 ст. 69 КК України, при вирішенні питання про можливість застосування більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, суд повинен установити кілька обставин (не менш як дві), що пом`якшують покарання, та мотивувати, як саме вони істотно знижують ступінь тяжкості злочину.

Таким чином, законодавець дав суду право у виняткових випадках, з огляду на індивідуальні особливості вчиненого правопорушення та особу винного, призначити більш м`яке покарання. При цьому застосування зазначеної норми матеріального закону не є обов`язковим для суду, а є його дискреційним повноваженням (судового розсуду). Тобто можливість вибору одного з юридично дозволених варіантів правозастосовного рішення, що є умовою ефективного правозастосування норм права суб`єктами застосування для прийняття правильного, законного та обґрунтованого рішення, беручи до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, рішення у справі «Тейсксейра де Кастро проти Португалії».

У Постанові колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 11.05.2021 по справі №336/4259/18 зазначено, що при визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з того, що вказаний чинник має оціночний характер і залежить від індивідуальних особливостей встановлених обставин конкретного кримінального правопорушення у взаємозв?язку з системним тлумаченням положень ст.ст. 65,66,69 КК України та з урахуванням ролі, яку виконувала особа, визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінки та характеру дій під час його вчинення, негативних наслідків спричинених кримінальним правопорушенням та вжитих заходів по їх усуненню, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_8 повинно бути призначено у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, однак його виправлення, на думку суду, можливо без ізоляції від суспільства, тобто із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Щодо необхідності застосування спеціальної конфіскації майна згідно приписів ст.ст. 96-1,96-2 КК України, суд виходить з того, що при її застосуванні, суд повинен не лише послатися на наявність для цього формальних підстав, передбачених у КК України, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар» (критерії, визначені Європейським судом прав людини).

Приймаючи рішення про застосування спеціальної конфіскації, суд перевіряє, чи не порушує цей захід кримінально-правового характеру вказані критерії, ураховуючи при цьому обставини кримінального провадження.

Відповідно до приписів ст.ст. 96-1,96-2 КК України - спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави, а також, були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Виходячи зі змісту пред?явленого ОСОБА_8 обвинувачення, останній, для реалізації свого кримінального протиправного умислу, використовував особисті мобільні телефони : марки Samsung SM-A605FN/DS, в корпусі чорного кольору та марки «РОСО» в корпусі темно-синього кольору, які є предметами кримінального правопорушення і речовими доказами, які обвинувачений використовував як знаряддя вчинення ним вищевказаного кримінального правопорушення, у зв?язку з чим, вказані мобільні телефони підлягають спеціальній конфіскації у власність держави в поряду ст.ст. 96-1,96-2 КК України, п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України зі скасуванням з них арешту, накладеного ухвалою слідчої судді Біляївського райсуду Одеської області від 05.10.2023 р.

Згідно ст. 124 КПК України - зі ОСОБА_8 на користь держави належать стягненню судові витрати за залучення експертів для проведення судових експертиз матеріалів речовин та виробів наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в загальній сумі 3811,90 грн.

В порядку ст.ст. 100,174 КПК України, належить скасувати арешти, накладені ухвалами слідчої судді Біляївського райсуду Одеської області від 27.09.2023 р. та від 05.10.2023 р. на речові докази по справі : сейф-пакет WAR 0008458 з амфетаміном, вагою 0,1595 гр., сейф-пакет WAR 0008459 з канабісом, вагою 1,879 гр., які зберігаються у камері зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області; спец-пакет WAR 1109237 з пристроєм для куріння з металевим мундштуком, спец-пакет PSP 1164416 з банківськими картками: ПриватБанк НОМЕР_2 ; Пумб НОМЕР_3 , карта мобільного оператора Київстар НОМЕР_4 , спец-пакет PSP 1164113 з міні вагами, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області та товаро-транспортну накладну № 0905, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження - належить знищити, а компакт-диск з записами камер відеоспостереження відділення № 124 ТОВ «Нова пошта», який зберігається при матеріалах кримінального провадження - належить зберігати при матеріалах справи.

З урахуванням принципової позиції заставодавця ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8, викладеної у письмовій заяві на адресу суду щодо негайного перерахування грошової суми 60560 грн. сплаченої нею застави за обвинуваченого ОСОБА_8 на спеціальний банківський рахунок Збройних Сил України, суд вважає можливим задовольнити таке прохання з урахуванням нормативних приписів, відповідно до яких, повернення застави за вказівкою платника грошових коштів шляхом негайного перерахування їх з рахунку ТУ ДСА України в Одеській області на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України - не суперечить загальним засадам кримінального провадження та є виправданим для виконання завдань кримінального провадження, оскільки саме таким чином можливо забезпечити найшвидше надходження та використання коштів в національних інтересах на підтримку Збройних Сил України.

Керуючись ст.ст. 100,174,368-371,373-376 КПК України, Постановою Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 р. № 7, Постановою колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 11.05.2021 р. по справі №336/4259/18, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 у виді застави залишити колишньою до набрання вироком законної сили, а після набрання вироком законної сили, скасувати.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчої судді Біляївського райсуду Одеської області від 27.09.2023 р. та від 05.10.2023 р. на речові докази по справі : сейф-пакет WAR 0008458 з амфетаміном, вагою 0,1595 гр., сейф-пакет WAR 0008459 з канабісом, вагою 1,879 гр., які зберігаються у камері зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області; спец-пакет WAR 1109237 з пристроєм для куріння з металевим мундштуком, спец-пакет PSP 1164416 з банківськими картками: ПриватБанк НОМЕР_2 ; Пумб НОМЕР_3 , карта мобільного оператора Київстар НОМЕР_4 , спец-пакет PSP 1164113 з міні вагами, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області та товаро-транспортну накладну № 0905, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження - знищити, а компакт-диск з записами камер відеоспостереження відділення № 124 ТОВ «Нова пошта», який зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах справи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчої судді Біляївського райсуду Одеської області від 05.10.2023 р. на речові докази - мобільні телефони : марки Samsung SM-A605FN/DS, в корпусі чорного кольору та марки «РОСО» в корпусі темно-синього кольору, належних ОСОБА_8, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, застосувавши до них спеціальну конфіскацію у власність держави.

Стягнути зі ОСОБА_8 на користь держави (УК в Одеській області/Малиновський р-н/24060300, р/р 5007, , МФО 899998, банк Казначейства України (ЕАП) код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Одеській області) судові витрати за залучення експертів для проведення судових експертиз матеріалів речовин а виробів наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в загальній сумі 3811,90 грн.

Суму застави в розмірі 60560 грн., внесену заставодавцем ОСОБА_7 (РНОКПП : НОМЕР_5 ) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області за ОСОБА_5 (РНОКПП : НОМЕР_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі ухвали Овідіопольського райсуду Одеської області від 21.05.2024 р. - за вказівкою сторони захисту перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (для зарахування коштів у національній валюті) на спеціальний рахунок НБУ : НОМЕР_7 , МФО НОМЕР_8 , ЄДРПОУ : НОМЕР_9 , отримувач : Національний Банк України.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1