Справа № 740/2465/22
Провадження № 1-кп/740/46/24
УХВАЛА

23 жовтня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

при розгляді у судовому засіданні кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 ,

встановив:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України, стадія судового розгляду-дослідження доказів зі сторони захисту.

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 подано заяву про відвід прокурору ОСОБА_4 з підстав службового підроблення, покривання службової недбалості, ігнорування Конституції України та умов воєнного стану, під час якого кожен законослухняний громадянин має право на захист від збройного посягання та неправомірних дій, також прокурором в обвинуваченні не вказано про інше кримінальне провадження щодо його побиття, у зв`язку з чим він захищався і вказані дані подані ним під час судового розгляду. При підписанні обвинувального акту, який змінювався, прокурор ОСОБА_4 взяла на себе відповідальність за якість підготовлених документів до суду, за дії, бездіяльність осіб, що готували їх. Просить заяву про відвід задовольнити та призначити прокурора не з Ніжинської окружної прокуратури через наявність кругової поруки у даній прокуратурі. Дана позиція підтримана у судовому засіданні захисником адвокатом ОСОБА_5 ..

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні проти відводу заперечувала, пояснивши, що кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 про його побиття перебуває на розгляді ДБР, остаточне рішення по якому не прийняте, з даних підстав ОСОБА_3 вже заявлявся відвід, який судом не задоволений.

При вирішенні заяви про відвід прокурору судом враховується наступне.

Відповідно до ст.77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Обвинувачений ОСОБА_3 обгрунтовує відвід прокурору ОСОБА_4 з підстав неврахування іншого кримінального провадження щодо спричинення йому тілесних ушкоджень, необхідності його захисту від збройної агресії проти України та незаконних посягань на нього з побиттям, підписання обвинувальних актів, у яких вказані недостовірні дані, ігнорування його вимог щодо права на захист.

Станом на 23 жовтня 2024 року прокурор ОСОБА_4 , яка у встановленому порядку визначена у групі прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, у судовому засіданні пред`явлене обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України щодо ОСОБА_3 підтримує, вказує про дослідження всіх доказів зі сторони обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 станом на 23 жовтня 2024 року пред`явлене обвинувачення не визнає, вказує про його безпідставність.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням ст.22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Посилання обвинуваченого щодо необхідності захисту та необхідної оборони при інкримінованих діях за ч.1 ст.263 КК України та відповідні контраргументи сторони обвинувачення повинні бути співставлені сторонами відповідно до вимог ст.22 КПК України, при цьому ч.1 ст.92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, в тому числі і винуватості обвинуваченого, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, покладається на слідчого та прокурора. Також показання обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні з цього приводу не можуть бути визначальними при розгляді кримінального провадження по суті без дослідження всіх поданих сторонами суду доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, жоден доказ не має наперед встановленої сили, також сторона захисту не позбавлена можливості подавати докази на спростування пред`явленного обвинувачення, зокрема і проти часу інкримінованих дій та їх мети, відповідних матеріалів при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000586, в якому ОСОБА_3 визнаний потерпілим внаслідок спричинення тілесних ушкоджень.

Також суд зазначає, що коли обвинувачений ОСОБА_3 посилається на порушення, допущене під час кримінального провадження за ч.1 ст.263 КК України, зокрема і під час досудового розслідування, він має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на його можливостях відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження під час досудового розслідування. Для цього він, крім іншого, має продемонструвати, що під час кримінального провадження вживав заходів у межах процесуальних можливостей, наданих йому кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористався можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом, яким під час судового розгляду належно забезпечено право обвинуваченого на захист.

Фактично заява обвинуваченого про відвід прокурору, яка в переважній більшості з аналогічних підстав вже подавалась обвинуваченим 24 червня 2024 року і у задоволенні якої судом було відмовлено 28 червня 2024 року, стосується його оціночних тверджень та заперечень проти пред`явленного обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України, спростування якого повинно бути саме у змагальному процесі під час судового розгляду із використанням наданих КПК України процесуальних можливостей, а не через процедуру відводу прокурору ОСОБА_4 , незгода із рішеннями якої та діями під час досудового розслідування та судового розгляду не свідчить про наявність підстав згідно з ст.77 КПК України для відводу, інші обставини із відповідними доказами у встановленому порядку на підтвердження підстав, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора не зазначені і не надані, у зв`язку з чим заява про відвід задоволенню не підлягає.

Також судом враховується, що визначення прокурора у кримінальному провадженні згідно з КПК України віднесено до виключної компетенції керівника відповідної прокуратури, а не суду, у зв`язку з чим посилання обвинуваченого на призначення судом іншого прокурора не грунтуються на вимогам кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід прокурору ОСОБА_4 ,-відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6 .