Справа № 462/7288/24
провадження 1-кс/462/1669/24
У Х В А Л А

20 вересня 2024 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчої - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання слідчої СВ відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні№ 0000141, відомості про яке внесено 05 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг,

Дніпропетровської області

громадянина України, українця,

військовослужбовець,

який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1

встановив:

слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000141, відомості про яке внесено 05 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області знаходяться матеріали кримінального провадження

№ 0000141 від 05.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи солдатом військової служби за контрактом, військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Разом з тим, ОСОБА_5 , під час ним проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді чергового команди забезпечення НОМЕР_1 , всупереч вимог у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»,

ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків в умовах воєнного стану, 13.11.2023 року у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, однак не пізніше 08:30 год., без поважних причин, самовільно залишив місце несення служби військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та по теперішній час проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, чим вчинив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, тобто обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

19 вересня 2024 року ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

При цьому, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується також зібраними у кримінальному провадженнями доказами у їх сукупності, зокрема: заявою ВСП про вчинення кримінального правопорушення від 24.03.2023 №674/1/1906 вих; матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 , в їх сукупності (рапортами, доповідями витягами з наказів, характеристиками, тощо); протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні самовільного залишення місця служби військовослужбовцем, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Слідча зазначає, що на даний час органом досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, без можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, існує ризик, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як останній, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, як військовослужбовець, зважаючи на характер кримінального правопорушення, яке було пов`язане із порушенням встановленого порядку несення служби може здійснити вплив на свідків, які є діючими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , щоб вони відмовились від своїх показань, які вони вже надали або будуть надавати під час досудового розслідування та в суді, існує ризик, що підозрюваний може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення органом досудового розслідування обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може будь-яким іншим чином сфальсифікувати документи щодо свого хворобливого стану, знищити або викрасти документи щодо його проходження військово-лікарської комісії та інше, а також перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Крім того, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України а саме: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік, який не перешкоджає застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливість незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, відсутність перешкод щодо застосування до підозрюваного запобіжних заходів, у тому числі у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із менш суворих запобіжних заходів, а саме: особисте зобов`язання, особиста порука, застава чи домашній арешт - не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали, покликаючись на мотиви такого, просять задоволити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти заявленого клопотання не заперечив, при його виіршенні поклався на розсуд суду.

Заслухавши доводи сторін кримінальногопровадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний отримав у строк, передбачений ч. 2 ст. 184 КПК України.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000141доЄдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2023 внесено відомості про кримінальне правопорушення із попереднім визначенням правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом виявлення, що 22.02.2023 військовослужбовець, який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану самовільно залишив розташування військової частини у АДРЕСА_3.

19 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000141 за ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріалами, що підтверджують обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушеня є: заява ВСП про вчинення кримінального правопорушення від 24.03.2023 №674/1/1906 вих; матеріали службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 , в їх сукупності (рапорти, доповіді витяги з наказів, характеристики, тощо); протоколи допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Як зазначено у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, п. 32 рішення у справі «Фокс, Кампбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» слідчий суддя (суд) повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені слідчою у клопотанні обставини підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в клопотанні, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно п. 10 зазначеного Листа ВСУ у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність таких ризиків.

Так, слідчий суддя враховує специфіку кримінального правопорушення, за яким оголошено підозру, конкретні обставини, мотиви, час і місце, спосіб скоєння такого, діючим військовослужбовцем, під час воєнного стану, а також беручи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні самовільного залишення розташування військової частини, а саме нормою Кримінального кодексу України передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, який неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, відтак суд зважає нанаведені органом досудового слідства ризики того, що перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання за вчинене, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, а надалі - суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення реально існують.

Беручи до уваги у сукупності вищенаведені дані про особу підозрюваного, конкретні обставини та умови вчинення кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваним не представлено суду доказів наявності у нього беззаперечних достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про безпідставність наведених органом досудового розслідування ризиків у відповідності до ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до остаточного висновку, що на даному етапі такі ризики кримінального провадження реально існують, належні підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу відсутні, в ході судового засіданя відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартоюне здобуто, а тому саме тримання під вартою забезпечить належну поведінку підозрюваного для виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Окрім того, суд такж враховує, що положенням ч. 8 ст. 176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначає строк дії вказаної ухвали у шістдесять днів, тобто, до 18.11.2024 включно.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України,

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000141, відомості про яке внесено 05 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 18 листопада 2024 року, включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному, прокурору, слідчому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 23.09.2024.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 462/7288/24.

Слідчий суддя: ОСОБА_1