УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року

м. Київ

Справа № 243/3421/19

Провадження № 51-3894 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 259 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 259 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 2 ст. 259 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі положень ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі положень ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо скасування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання та питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком ОСОБА_4 26 жовтня 2018 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, знаходилася у не встановленому в ході досудового розслідування місці, й, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, з метою викликати занепокоєння, паніку та розгубленість серед місцевих жителів; усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що вказане повідомлення є неправдивим і не відповідає дійсності; розуміючи, що своїми протиправними діями у вигляді завідомо неправдивого повідомлення може спричинити наслідки у вигляді порушення громадської безпеки та порядку, порушення звичного режиму функціонування організацій, установ та підприємств міста; припускаючи можливість залучення органами влади значної кількості сил і засобів для перевірки фактів, викладених нею в СМС-повідомленні про підготовку вибуху і запобіганню можливої загрози життю, здоров`ю людей, пошкодженню майна, настанню інших тяжких наслідків та бажаючи настання таких наслідків, направилася в зону дії покриття базової станції оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» LAC -60138 CID - 2112, що розташована по АДРЕСА_2 , радіус дії якої розповсюджується на територію м. Слов`янська у південно-західному напрямку від вул. Комяхова до пл. Привокзальної, де приблизно о 17:06 за допомогою мобільного телефону «NOMI» ІМЕЙ НОМЕР_1 , ІМЕЙ НОМЕР_2 , в якому знаходилася сім-картка оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , відправила на мобільний телефон № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 , смс-повідомлення з текстом: «Сегодня в вашем доме по ул. Киевской и в глазном отделениии произойдет взрыв», тобто повідомила про завідомо неправдиві відомості про замінювання офтальмологічного відділення КЛПЗ МЛ № 1 м. Слов`янська та домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_5 .

Завідомо неправдиве повідомлення ОСОБА_4 про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, призвело до тимчасової зупинки роботи офтальмологічного відділення КЛПЗ МЛ № 1 м. Слов`янська, який знаходиться за вищевказаною адресою, а також до виникнення у ОСОБА_5 знервованості, поганого самопочуття та душевного хвилювання за свою родину та за працівників лікарні, пацієнтів. Під час обстеження місцевості та приміщення лікарні вибухонебезпечних предметів, вибухових речовин не встановлено.

Крім того 27 жовтня 2018 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 знаходилася у не встановленому в ході досудового розслідування місці, й, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, направилася в зону дії покриття базової станції оператора стільникового зв`язку ТОВ «Лайфселл» з LAC-20537 CID -50557, що розташована по АДРЕСА_4 , радіус дії якої розповсюджується на територію м. Слов`янська у південно-західному напрямку від вул. Престижної до вул. Райдужної, де приблизно о 15:55 за допомогою мобільного телефону «NOMI», імей НОМЕР_1 , імей НОМЕР_2 , в якому знаходилася сім-карта оператора «Лайфселл» № НОМЕР_5 , відправила на мобільний телефон № НОМЕР_6 , який належить сестрі ОСОБА_5 . ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає по АДРЕСА_5 , СМС-повідомлення з текстом: «Считаю необходимым сообщить вам, что сегодня в доме вашей сестры, а также в глазном отделении могут произойти взрывы», тобто повторно повідомила завідомо неправдиві відомості про замінування офтальмологічного відділення КЛПЗ МЛ № 1 м. Слов`янська та домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_5 .

Завідомо неправдиве повідомлення ОСОБА_4 про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, призвело до тимчасової зупинки роботи офтальмологічного відділення КЛПЗ МЛ 1 м. Слов`янська, яке знаходиться за вищевказаною адресою, а також до виникнення у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знервованості, поганого самопочуття та душевного хвилювання за своїх рідних, за працівників лікарні і пацієнтів. Під час обстеження місцевості та приміщення лікарні вибухонебезпечних предметів, вибухових речовини не встановлено.

Крім цього, 30 жовтня та 04 листопада 2018 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 знаходилася у невстановленому в ході досудового розслідування місці, й, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на повторне завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, направилася в зону покриття базової станції оператора стільникового зв`язку ТОВ «Лайфселл» з LAC-20537 CID-26027, що розташована по АДРЕСА_6 та по АДРЕСА_7 , радіус дії якої розповсюджується на територію м. Слов`янська у західному напрямку від вул. Райдужної до вул. Центральної та у південному напрямку від вул. Свободи до вул. Кримської де приблизно о 18:07 та о 19:45 за допомогою мобільного телефону «NOMI», імей НОМЕР_1 , імей НОМЕР_2 , в якому знаходилася сім-карта оператора «Лайфселл» № НОМЕР_5 , відправила на робочий мобільний телефон № НОМЕР_7 офтальмологічного відділення КЛПУ МЛ № 1 м. Слов`янська, розташованого по пров. Медичному, 2 у м. Слов`янську Донецької області СМС-повідомлення з текстом «В здании больницы в г. Славянск по пер. Медицинскому № 2, а также в доме № 34 по ул. Киевской заложены взрывные устройства возможны взрывы», тобто повторно повідомила завідомо неправдиві відомості про замінування офтальмологічного відділення КЛПЗ МЛ № 1 м. Слов`янська та домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_5 .

Завідомо неправдиве повідомлення ОСОБА_4 про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками, призвело до тимчасової зупинки роботи офтальмологічного відділення КЛПЗ МЛ № 1 м. Слов`янська, який знаходиться за вищевказаною адресою, виїзду на місце події підрозділів Слов`янського відділу поліції ГУНП В Донецькій області. Згідно з оглядом місця події під час обстеження місцевості та приміщень лікарні вибухонебезпечних речовин не виявлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить оскаржувані судові рішення скасувати й закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з недоведеністю її винуватості.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій необґрунтовано дійшли висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 259 КК України, оскільки судові рішення ґрунтуються на припущеннях, неналежних та недопустимих доказах, здобутих з грубим порушенням вимог закону.

Стверджує, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які об`єктивні докази, які б доводили наявність у ОСОБА_4 умислу, спрямованого на повторне, завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками.

Вважає, що надані стороною обвинувачення докази не доводять її причетність до скоєних кримінальних правопорушень, пред`явлене обвинувачення є неконкретним, без зазначення місця та часу вчинення злочинів.

Вказує, що суд безпідставно дійшов висновку, що вона у травні 2018 року протягом 10 днів користувалась номером телефону оператора «Лайфселл» № НОМЕР_5 , оскільки саме в цей час вона користувалась телефоном «Nomi», адже основний телефон «Samsung» перебував у ремонті.

На її думку, вилучений під час обшуку 28.12.2018 року телефон «Nomi» та сім-карти до нього, з яких відправлялись смс-повідомлення про замінування, є важливим доказом у справі, але цей доказ жодним чином не доводить, що смс-повідомлення про замінування відправляла саме вона.

Стверджує, що в зоні дії покриття базової станції оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» LAC -60138 CID - 2112, що розташована по АДРЕСА_2 , радіус дії якої розповсюджується на територію м. Слов`янська у південно-західному напрямку від вул. Комяхова до пл. Привокзальної, перебувала не вона, а її мобільний телефон «NOMI», в якому знаходилася сім-картка оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , який був викрадений з її будинку, й інша особа ним користувалася і відправляла смс-повідомлення про замінування, а вона в той час знаходилася вдома.

Зазначає, що 26.10.2018 року, коли надходило смс-повідомлення про замінування, потерпіла зі слів свого чоловіка дізналася, що під час отримання нею смс-повідомлення з погрозами, ОСОБА_4 знаходилась у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на значно віддаленій відстані від місця відправки цих повідомлень. Таким чином на час скоєння даних кримінальних правопорушень ОСОБА_4 має неспростовне алібі.

Звертає увагу на відсутність свідків скоєння кримінальних правопорушень 26.10.2018 року, 27.10.2018 року, 30.10.2018 року та 04.11.2018 року саме ОСОБА_4 . Допитані під час судового розгляду 24 свідки сторони обвинувачення не мають даних про відправника смс-повідомлень щодо вибухів, а лише підтверджували факт отримання таких повідомлень.

Вказує, що суд не взяв до уваги її показання про те, що неодноразово напередодні в її будинку були працівники СБУ, а також на можливе викрадення її мобільного телефону «NOMI» та сім-карток операторів «Київстар» і « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з боку самої сім`ї потерпілої ОСОБА_5 .

Крім цього, засуджена зазначає, що жодних написів на картці поповнення не робила, хоча почерк дійсно є схожим на її почерк, але їй він не належить, судово-почеркознавча експертиза не призначалася.

Також стверджує, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою неповноту судового розгляду, допущену судом першої інстанції, формально розглянув подану на вирок апеляційну скаргу, належним чином не перевірив доводи апеляційних скарг обвинуваченої та її захисника щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, не дослідив всі докази, тому вбачає, що ухвала Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії оскаржуваних судових рішень, колегія суддів вбачає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, які не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Крім цього, касаційний суд не може втручатися в аспекти оцінки судами нижчих інстанцій дослідженої ними сукупності належних, допустимих і достовірних доказів на предмет підтвердження чи не підтвердження ними обставин, які підлягають доказуванню в провадженні. Таку оцінку кожен суд здійснює незалежно і самостійно шляхом формування власного внутрішнього переконання як щодо кожної з обставин, які підлягають доказуванню, так і стосовно винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення в цілому.

Тому колегія суддів касаційного суду відхиляє доводи касаційної скарги засудженої щодо неправильної, на її думку, оцінки судами досліджених доказів за відсутності або безпідставності конкретних доводів щодо неналежності, недопустимості чи недостовірності окремих досліджених судом доказів.

При цьому Верховний Суд звертає увагу, що доводи касаційної скарги засудженої здебільшого зводяться саме до незгоди з оцінкою конкретних доказів та сукупності досліджених доказів судом першої інстанції на предмет доведеності ними конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення та винуватості особи в цілому, що за відсутності обґрунтованих доводів про допущені порушення вимог КПК України при оцінці цих доказів не відноситься до предмету перевірки касаційного суду.

Щодо тверджень засудженої ОСОБА_4 про відсутність достатніх доказів для доведення її винуватості, а також про відсутність у неї умислу, спрямованого на повторне, завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками,колегія суддів касаційного суду вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Зі змісту ухвали апеляційного суду від 09 травня 2024 року вбачається, що доводи касаційної скарги засудженої ОСОБА_4 за змістом здебільшого є аналогічними доводам апеляційних скарг.

Суд апеляційної інстанції, спростовуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_4 , обґрунтовано вказав, що висновок про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 259 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджується дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну, повну і об`єктивну оцінку.

Зі змісту вироку вбачається, що, обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції послався на:

показання потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що 26 жовтня 2018 року вона перебувала за місцем роботи в ОСОБА_8 17:06 на її номер телефону НОМЕР_4 надійшло смс-повідомлення з текстом: « Сегодня ». Після цього о 17:31 надійшло друге смс-повідомлення з текстом: « Сегодня в вашем доме по ул. Киевской, а также в глазном отделении произойдет взрыв». Ці смс-повідомлення надійшли з номеру НОМЕР_3 . Вона одразу зателефонувала чоловіку, запитала, що відбувається дома. Чоловік їй повідомив, що ОСОБА_4 неодноразово вибігала та дивилася на їхній будинок. О 18:10 було ще смс-повідомлення з текстом: « Сегодня в вашем доме и по ул. Киевской» и в глазном отделении произойдет взрыв». Ці смс-повідомлення були з номеру НОМЕР_3 . Після отримання повідомлень вона дуже нервувала, викликала поліцію, повідомила чергового лікаря. Приїхали співробітники поліції та намагалися зателефонувати на цей номер, однак трубку не взяли. Вона також намагалася передзвонити, але їй також не відповіли.

27.10.2018 року вона прийшла додому після чергування. Їй зателефонувала сестра ОСОБА_6 та сказала, що їй прийшло смс-повідомлення на її номер НОМЕР_6 з погрозами аналогічного змісту: «В доме ваше сестры по ул. Киевской и в глазном отделении произойдет взрыв». Після цього її сестра викликала поліцію. Вона повідомила керівництво лікарні про це смс-повідомлення, оскільки в ньому були погрози лікувальному закладу. Також 30.10.2018 року вона була на роботі. У лікувальному закладі є службовий мобільний телефон. Після 18:00 на службовий мобільний телефон, який був у неї на посту, прийшло повідомлення з текстом: « Сегодня по адресу АДРЕСА_3 и в глазном отделении произойдет взрыв». Номер службового телефону вона не пам`ятає, з якого номеру було смс-повідомлення також не пам`ятає. Робота у відділені була паралізована. На виклик приїхала поліція, перевірили приміщення на наявність вибухівки. Також перевірили її будинок.

04.11.2018 року вона була дома. Їй відомо, що на робочому місці на посту знаходилася медична сестра ОСОБА_10 , й на службовий мобільний телефон надійшло смс-повідомлення, в якому було вказано, що у неї ( ОСОБА_5 ) дома відбудеться вибух. Їй зателефонували з роботи та попередили. Для себе вона одразу вирішила, що ці повідомлення надсилалися ОСОБА_4 , оскільки саме з нею тривалий час склалися неприязні відносини. Інших «ворогів» у неї немає. Після отримання цих повідомлень вона та її сестра перебували у стресовому стані. Крім того була паралізована робота відділення. Викладену в смс-повідомленнях погрозу вона сприйняла як реальну;

показання свідка ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою потерпілої ОСОБА_5 27.10.2018 року вона знаходилася дома за адресою: АДРЕСА_5 . На її мобільний телефон прийшло смс-повідомлення наступного змісту: «Считаю необходимым сообщить, что сегодня в доме вашей сестры, а также в глазном отделении могут произойти взрывы». Це повідомлення було отримано о 15:55 год на її номер НОМЕР_6 з номера НОМЕР_5 . Вона перелякалася, одразу зрозуміла, що це повідомлення надіслала ОСОБА_4 , оскільки у них з ОСОБА_5 неприязні стосунки, зателефонувала сестрі. До цієї події сестра їй розповідала, що їй надходять смс-повідомлення з погрозами та казала, що підозрює в цьому ОСОБА_4 , оскільки більше нікому. Їй відомо, що сестра сприймала ці погрози як реальні, хвилювалася, нервувала. Також їй відомо, що між її сестрою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 тривалий час існують неприязні стосунки;

показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які в судовому засіданні пояснили, що вони працюють в КНП «Міська лікарня № 1, на робочий мобільний телефон офтальмологічного відділення 050-760-36-82 з номера НОМЕР_5 надходили смс-повідомлення загрозливого змісту;

показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які також є працівниками офтальмологічного відділення, та в судовому засіданні надали аналогічні пояснення про те, що прийшло смс-повідомлення про замінування приміщення лікарні та будинку по вул. Київській, де проживає ОСОБА_5 . Повідомлення прийшло на робочий телефон НОМЕР_7 . Ця інформація не підтвердилася. Повідомлення з таким змістом приходили двічі;

показання свідка ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є родичкою потерпілої ОСОБА_5 , оскільки її чоловік - брат ОСОБА_5 . Однак після смерті чоловіка вони з ОСОБА_5 майже не спілкуються. На її номер мобільного телефону приходило смс-повідомлення про замінування її домоволодіння АДРЕСА_8 . Вона не сприйняла серйозно це повідомлення, вирішила, що це чийсь злий жарт. Про те, що ОСОБА_4 писала ОСОБА_5 якісь повідомлення з погрозами, їй відомо зі слів мешканців селища;

показання свідка ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_5 . 26.10.2018 року ОСОБА_5 прийшло смс на роботу, вона йому зателефонувала, повідомила, що замінована лікарня та будинок. Після цього приїхала поліція, перевірили будинок та подвір`я, нічого не знайшли. Також йому відомо, що друге смс прийшло сестрі ОСОБА_5 . Їй у повідомленні також було вказано, що вибухне будинок. Наступного разу його дружина ОСОБА_5 була дома, їй зателефонували з роботи, розповіли про смс з повідомленням про замінування.

Крім цього, суд послався на показання свідка ОСОБА_20 , який в судовому засіданні пояснив, що восени 2018 року, точну дату не пам`ятає, він був запрошений співробітниками поліції в якості понятого. Спочатку жінка (обвинувачена) їх не пускала на подвір`я. Потім вони все ж таки зайшли, прочитали ухвалу. В будинок обвинувачена їх також спочатку не пускала. Потім вони зайшли в будинок. Під час обшуку було виявлено та вилучено декілька телефонів та декілька сім-карток. Один з телефонів обвинувачена надала добровільно, другий телефон знайшли співробітники поліції. Один телефон знайшли в прихожій кімнаті серед паперу на підвіконні, інший - в кімнаті на серванті. Він оглядав телефон, який обвинувачена дала сама, у ньому жодних смс не було. Повідомлення загрозливого змісту йому давали прочитати в іншому телефоні, знайденому в домі обвинуваченої. Під час обшук в будинку були присутні приблизно п`ять співробітників поліції. Детально обставини обшуку він не пам`ятає.

Суд послався на показання свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні пояснив, що його запросили бути понятим. При проведенні обшуку був присутній він, інший понятий та декілька співробітників поліції (три або чотири). Вони зайшли в будинок, де в залі в серванті або в коробці (точно не пам`ятає) знайшли телефон. Телефон був кнопковий, у ньому у відправлених смс-повідомленнях було повідомлення з текстом про замінування, вибух (точного змісту не пам`ятає). У його присутності телефон вилучили, поклали в пакет.

Також суд послався на протокол огляду місця події від 03.11.2018 року з фототаблицею до нього, згідно з яким було оглянуто приміщення КЛПЗ МЛ АДРЕСА_9 , табув оглянутий службовий мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору. В ході огляду смс-повідомлень вказаного телефону встановлено наявність смс наступного змісту: «В здании больницы в гор. Славянске по переулку Медицинскому номер два, а также в доме номер тридцать четыре по ул. Киевской заложены взрывные устройства, возможны взрывы». Відправник НОМЕР_8 . Передано 30.10.2018 року о 18:07:35. При натисканні коду *161# висвітився номер НОМЕР_9 . Крім того було оглянуто приміщення лікарні, жодних вибухових пристроїв не виявлено.

Також суд послався на протокол огляду місця події від 30.10.2018 року, згідно з яким була оглянута територія КЛПЗ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташована за адресою: АДРЕСА_10 . В ході проведення огляду ОСОБА_22 у присутності двох понятих був наданий мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору. Вказаний мобільний телефон знаходився на дерев`яному столі на другому поверсі. При натисканні на мобільному телефоні комбінації цифр НОМЕР_10 на екрані з`являється НОМЕР_21. При включенні телефону та переходу в меню «Повідомлення», «Прийняті» виявлено, що з мобільного телефону НОМЕР_8 надійшло смс-провідомлення наступного змісту: «В здании больницы в гор. Славянске по переулку Медицинскому номер два, а также в доме номер тридцать четыре по ул. Киевской заложены взрывные устройства, возможны взрывы». В телефоні наявні сім-картка мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_9 .

Також суд послався на протокол огляду місця події від 04.11.2018 року з фототаблицею до нього, згідно з яким було оглянуто мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору. Проведеним оглядом встановлено, що в приміщенні офтальмологічного відділення міської лікарні № 1 у АДРЕСА_10 в приміщенні холу знаходиться ОСОБА_16 , яка надала для огляду мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору, При натисканні лівої верхньої кнопки, тобто меню, на екрані з`являється напис «Сообщения». При натисканні лівої верхньої кнопки на екрані у лівому куті з`являється надпис «Выбор», далі при натисканні вказаної кнопки на екрані з`являється надпис «Принятые», далі при натисканні лівої кнопки, яка знаходиться зверху у лівому куті, знаходиться надпис «Выбор», при натисканні кнопки «Выбор» на екрані з`являється надпис «Принятые» та зображення цифр, а саме НОМЕР_8 . Далі при натисканні лівої верхньої кнопки на екрані висвічується напис «Читать», далі йде текст повідомлення, а саме: «В здании больницы в гор. Славянске по переулку Медицинскому номер два, а также в доме номер тридцать четыре по ул. Киевской заложены взрывные устройства, возможны взрывы». Відправник НОМЕР_11 , передано 4 листопада 2018 року о 19:45:27. Номер телефону «Нокіа» НОМЕР_9 .

Судом також було взято до уваги протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 06.12.2018, 12.12.2018, 06.12.2018, згідно з якими слідчим СВ Слов`янського ВП ОСОБА_23 у приміщені ПрАТ «ВФ-Україна» у м. Краматорську, бульвар Машинобудівників, 30, у приміщені ПрАТ «Київстар» у м. Києві, вулиця Дегтярівська, 53/07, у приміщені ТОВ «Лайфсел» у м. Києві, вулиця Солом`янська, 2, у приміщені ТОВ «Лайфсел» у м. Києві, вулиця Солом`янська, 2, на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду № 243/11109/18 здійснив вилучення інформації щодо з`єднань абонентів операторів зв`язку, яка поміщена до диску СD-R, який був досліджений у судовому засіданні.

Також суд послався на протокол обшуку за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході обшуку 28.12.2018 року було виявлено коробку з зображенням мобільного телефону «Номі» і 184, імей НОМЕР_12 , імей 2 НОМЕР_13 , мобільний телефон «Номі» чорного кольору, імей 1, імей 2 співпадають з номерами на коробці, а також сім-картка «Лайф», корпус від сім-картки НОМЕР_8 , корпус від сім-картки НОМЕР_14 , а також сім-картка «Київстар».

Також суд послався на протоколи огляду місця події від 03.11.2018 року, 04.11.2018, згідно з якими у приміщенні офтальмологічного відділення КЛПЗ МЛ № 1 оглянуто службовий мобільний телефон «Нокіа» та виявлено смс-повідомлення наступного змісту: «В здании больницы в гор. Славянске по переулку Медицинскому номер два, а также в доме номер тридцать четыре по ул. Киевской заложены взрывные устройства, возможны взрывы»; повідомлення відправлено з номеру НОМЕР_8 30.10.2018 року о 18:07:35. Також повідомлення аналогічного змісту було виявлено у службовому мобільному телефоні офтальмологічного відділення, яке відправлено з номеру НОМЕР_8 4 листопада 2018 року о 19:45:27.

Судом також було взято до уваги протокол огляду від 09.01.2019 року з фото таблицею до нього, згідно з яким оглянуто мобільний телефон, який добровільно надала ОСОБА_5 , та виявлено смс-повідомлення 26.10.2018 року з номеру НОМЕР_3 у кількості трьох штук: «Сегодня» - відправлено о 17:06 год; « ІНФОРМАЦІЯ_6 » - відправлено о 17:31 год.; «Сегодня в Вашем доме по ул. Киевской и в глазном отделении произойдет врзыв эм» - відправлено о 18:10 год.

Також суд послався на протокол огляду від 14.01.2019 року, відповідно до якого був оглянутий мобільний телефон «Ergo», модель НОМЕР_15 , який належить ОСОБА_24 , та виявлено повідомлення з номеру НОМЕР_5 від 27.10.2018 року о 15:55 год наступного змісту: «Считаю необходимым сообщить вам, что сегодня в доме вашей сестры, а также в глазном отделении могут произойти взрывы эм».

Також суд послався на протокол огляду від 17 січня 2019 року, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон «Nоmі і184», який вилучений 28.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , та на якому розписалися учасники слідчої дії у провадженні ЄРДР № 0002340.

Після включення телефону було оглянуто відправлені смс-повідомлення, згідно з якими 26.10.2018 року о 18:09 на номер НОМЕР_4 було відправлено смс-повідомлення: « Сегодня в Вашем доме по ул. Киевской и в глазном отделении произойдет врзыв эм». Також виявлено смс-повідомлення від 26.10.2018 року о 17 год. 27 хв. на номер НОМЕР_4 з текстом: « Сегодня в вашем доме по ул. Киевской м в глазном отделении про (…). Також виявлено смс-повідомлення від 01.01.2017 року о 00:17 год на номер НОМЕР_16 з текстом: «В здании больницы в гор Славянске по переулку Медицинскому номер два, а также в доме номер тридцать четыре по ул. Киевской заложены взрывные устройства возможны взрывы». Також виявлено смс-повідомлення від 01.01.2017 року о 00:12 год на номер НОМЕР_17 з текстом: «В здании больницы в гор Славянске по переулку Медицинскому номер два, а также в доме номер тридцать четыре по ул. Киевской заложены взрывные устройства возможны взрывы». Також виявлені смс-повідомлення від 01.01.2017 року о 00:08 на номер НОМЕР_7 з текстом: «В здании больницы в гор Славянске по переулку Медицинскому номер два, а также в доме номер тридцать четыре по ул. Киевской заложены взрывные устройства возможны взрывы».

Також були оглянуті вихідні смс-повідомлення, згідно з якими на номер НОМЕР_4 було надіслано смс-повідомлення: « Сегодня в вашем доме по ул. Киевской и в глазном отделении произойдет взрыв эм». Також виявлено смс-повідомлення, надіслане на номер НОМЕР_18 , з текстом: « Сегодня в вашем доме по ул. Киевской и в глазном отделении произойдет взрыв эм». Також виявлено смс-повідомлення, надіслане на номер НОМЕР_19 , з текстом: « Сегодня в вашем доме по ул. Киевской и в глазном отделении произойдет взрыв эм». Також виявлено смс-повідомлення, надіслане на номер НОМЕР_18 , з текстом: «Завтра в доме вашей родственницы по ул. Киевской и в глазном отделении произойдет взрыв эм». Також виявлено смс-повідомлення, надіслане на номер НОМЕР_18 , з текстом: «Завтра в доме вашей родственницы по ул. Киевской и в глазном отделении произойдет взрыв эм».

Оцінивши указані вище та інші докази, покладені в основу вироку, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 259 КК України.

Щодо доводів засудженої ОСОБА_4 про те, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив і не спростував доводів поданої на вирок суду першої інстанції апеляційної скарги, колегія суддів касаційного суду вважає їх необґрунтованими з таких підстав.

Зі змісту ухвали апеляційного суду від 09 травня 2024 року вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 просила ухвалити стосовно неї виправдувальний вирок відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю її причетності до скоєних кримінальних правопорушень.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченої щодо неправильного встановлення місцевим судом фактичних обставин кримінального правопорушення, неправильної оцінки доказів, щодо недоведеності винуватості особи у вчиненні інкримінованих їй злочинів, апеляційний суд погодився з оцінкою доказів, наданою судом першої інстанції, навів в ухвалі докладні мотиви прийнятого рішення і не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути провадження та дати правильну оцінку вчиненому.

Суд апеляційної інстанції, спростовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 , обґрунтовано вказав, що висновок про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.259 КК України, за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Апеляційний суд, перевіривши вирок в частині доводів щодо недоведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.259 КК України, обґрунтовано вказав, що мобільний телефон «Номі і 184», імей НОМЕР_12 , імей 2 НОМЕР_13 , сім-картки НОМЕР_8 , НОМЕР_14 , з яких саме були здійснені відправлення повідомлень з погрозами вибуху, були виявлені за місцем проживання обвинуваченої під час проведення обшуку, що підтвердили свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які були понятими під час проведення обшуку. Обвинувачена проживає одна, інших осіб, які могли мати доступ до її житла, немає. Версію обвинуваченої стосовно того, що зазначені смс-повідомлення могли відправити з її телефону особи, які представилися співробітниками СБУ, або хтось з сім`ї ОСОБА_25 , судом обґрунтовано не було взято до уваги та визнано способом захисту, оскільки вона нічим об`єктивно не підтверджується.

Окрім цього апеляційним судом також належним чином перевірено і спростовано доводи про те, що потерпіла ОСОБА_5 , яка є сусідкою обвинуваченої ОСОБА_4 , з якою у останньої протягом тривалого часу існують неприязні стосунки, у зв`язку з чим ОСОБА_5 також мала мотив відправити смс-повідомлення для того, щоб «підставити» ОСОБА_4 , й при цьому ОСОБА_5 та її чоловік завжди знали, коли вона виходить з дому та могли проникнути до неї в будинок, є необґрунтованими та нічим не підтверджені.

Крім цього, апеляційний суд обґрунтовано звернув увагу на те, що, оскільки під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 неодноразового змінювала свої покази, пояснюючи суду, що відправляти зазначені смс-повідомлення за власною ініціативою могли два незнайомих чоловіка у формі працівників СБУ, або за замовленням працівників Слов`янської окружної прокуратури, або ж ОСОБА_5 , яка є її сусідкою, то за результатами судового розгляду суд обґрунтовано відкинув їх, вважаючи недостовірними, не логічними, не послідовними й такими, що спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того під час обшуку у обвинуваченої ОСОБА_4 було також вилучено картки поповнення рахунку на 40 грн оператора «Лайф», на якому є рукописний текст, а саме: «уже пополнила 27.10.2018», що, на думку суду, свідчить про те, що обвинувачена ОСОБА_4 особисто користувалася номером оператора «Лайф» саме у дні, коли були відправлені смс-повідомлення з погрозами вибуху.

Апеляційний суд також обґрунтовано вказав, що згідно з листом Служби безпеки України від 23.07.2019 року, адресованому на ім`я захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_26 був звільнений з військової служби у Службі безпеки України 31.03.2018 року, ОСОБА_27 звільнений 12.08.2015 року, тобто ще до події кримінального правопорушення. Ця обставина була предметом розгляду в суді першої інстанції та спростовує версію обвинуваченої стосовно того, що зазначені смс-повідомлення могли відправити з її телефону особи співробітники ОСОБА_28 та ОСОБА_29 .

Апеляційним судом належним чином перевірено і спростовано доводи про те, що суд дійшов неправильного висновку, що рукописний текст на вилученій картці поповнення рахунку на 40 грн оператора «Лайф» свідчить про те, що обвинувачена ОСОБА_4 особисто користувалася номером оператора «Лайф» саме у дні, коли були відправлені смс-повідомлення з погрозами вибуху, оскільки жодних написів на картці поповнення рахунку вона не робила та взагалі користувалася мобільним телефоном «Самсунг» з сім-карткою «Водафон» НОМЕР_20 , та вважає, що її телефон було викрадено.

Апеляційним судом зазначено, що при ухваленні вироку суд врахував, що обвинувачена проживає одна, інших осіб, які могли мати доступ до її житла, немає, мобільний телефон «Номі і 184», імей НОМЕР_12 , імей 2 НОМЕР_13 , сім-картки НОМЕР_8 , НОМЕР_14 , з яких саме були здійснені відправлення повідомлень з погрозами вибуху, були виявлені за місцем проживання обвинуваченої під час проведення обшуку, а факт направлення зазначених смс в тому числі і з використанням сім-картки з номером НОМЕР_8 з телефону, вилученого за місцем мешкання обвинуваченої, підтверджується даними, отриманими від мобільного оператора.

Твердження касаційної скарги засудженої про те, що вона має алібі, а саме, що 26.10.2018 року в момент скоєння злочину перебувала за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та згідно з геолокацією за 26.10.2018 її мобільний телефон «Самсунг» з сім-карткою НОМЕР_20 працював у зоні покриття базової станції оператора «Водафон», радіус дії якої охоплює вул. Київську, де вона проживає, також є необґрунтованими.

Апеляційний суд належним чином перевірив вказані доводи та обґрунтовано вказав, що судом було встановлено, що 26.10.2018 ОСОБА_4 перебувала в зоні дії покриття базової станції оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» LAC - 60138 CID - 2112, що розташована по АДРЕСА_2 , радіус дії якої розповсюджується на територію м. Слов`янська у південно-західному напрямку від вул. Комяхова до пл. Привокзальна. Відстань від місцезнаходження вказаної базової станції до місця мешкання обвинуваченої ОСОБА_4 є незначною і остання мала можливість відправити вказані повідомлення та повернутися до місця свого мешкання.

Також не вбачаються обґрунтованими й доводи засудженої про порушення апеляційним судом положень ст. 23, ч. 3 ст. 404 КПК України щодо безпосередності дослідження обставин провадження, оскільки повторне дослідження обставин провадження є правом, а не обов`язком апеляційного суду, яке здійснюється за умови переконання суду в тому, що таке дослідження в суді першої інстанції було здійснено неповно або з порушеннями. При цьому іншої оцінки окремим доказам, порівняно з оцінкою цих доказів місцевим судом, суд апеляційної інстанції не надавав.

Дніпровський апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_7 й обґрунтовано залишив їх без задоволення. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.

Переконливих доводів, які б свідчили про наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не наведено.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги та копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Керуючись положеннями п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3