Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3150/24

Номер провадження: 1-кс/511/793/24

05.09.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана скарга через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», згідно якої представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 просила визнати незаконною та скасувати постанову слідчого Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 30 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0001091 від 10 липня 2013 року та визнати військову частину НОМЕР_1 потерпілою стороною у вказаному кримінальному провадженні, оскільки постанова є передчасною та протиправною.

При цьому, військова частина НОМЕР_1 у цьому кримінальному провадженні є потерпілою стороною, оскільки балансоутримувачем викраденого польового кабелю ТЗБ 12*4*0,9 є військова частина НОМЕР_1 , що підтверджується нарядом на прийняття майна від військової частини НОМЕР_2 № 181/3/35МЗ від 25 вересня 2012 року та повідомленням № 107 від 19 жовтня 2012 року.

Позиція учасників розгляду скарги.

Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 надіслала на адресу суду заяву про розгляд скарги без її участі.

Інші учасники розгляду скарги в судове засідання не з`явились.

Частина третя статті 306 КПК України визначає, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду скарги.

Пункт четвертий частини першої статті 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з наявних матеріалів, балансоутримувачем викраденого польового кабелю ТЗБ 12*4*0,9 є військова частина НОМЕР_1 , що підтверджується нарядом на прийняття майна від військової частини НОМЕР_2 № 181/3/35МЗ від 25 вересня 2012 року та повідомленням № 107 від 19 жовтня 2012 року.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (частина 2 статті 9 КПК).

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг відомостей та фактів, які належить перевірити, які, за їх переконанням, будуть достатніми для прийняття вмотивованого рішення.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття. Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 25 листопада 2022 року по справі № 991/1798/22.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого Кримінальним процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

При дослідженні матеріалів скарги та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий передчасно прийняв рішення про закриття кримінального провадження та вказане рішення не відповідає вимогам статті 110 КПК України, зокрема, не містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Пункт п`ятий частини 1 статті 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Разом з цим, матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000395, в які входить кримінальне провадження №0001091, не містять заяви представника військової частина НОМЕР_1 про визнання її потерпілою стороною у вказаному кримінальному провадженні, а також постанову про відмову у визнанні потерпілою стороною, а тому вказана вимога заявлена передчасно.

При цьому, у пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Керуючись статтями 110, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Роздільнянського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 30 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000395 від 22 березня 2013 року, за ознаками кримінального провопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.

Повернути до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області матеріали кримінального провадження №0000395 від 22 березня 2013 року, за ознаками кримінального провопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України для продовження проведення досудового розслідування.

В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1