Провадження № 1-кс/201/4986/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Троїцького відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 (ВКЗ), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 1 відділення СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_4 , погодженого прокурором Троїцького відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000218, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчими 1 відділення СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000218, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні набула статусу підозрюваної у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, до слідчого за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, її оголошено у розшук, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Відповідно до статей 1-3, Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно з положенням статті 69 Конституції України встановлено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії.

Також відповідно до статті 102 Конституції України Президент України є главою держави і виступає від її імені. Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина. Президент України є гарантом реалізації стратегічного курсу держави на набуття повноправного членства України в Європейському Союзі та в Організації Північноатлантичного договору.

Окрім того у статті 103 Конституції України зазначено, що Президент України обирається громадянами України на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування строком на п`ять років.

Відповідні до статті 1 Виборчого кодексу України, вибори в Україні є основною формою народного волевиявлення, способом безпосереднього здійснення влади Українським народом, вибори є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Також у статті 2 Виборчого кодексу України закріплено законодавчу базу необхідну для організації та проведення виборів, саме проведення виборів регулюється Конституцією України, цим Кодексом, законами України "Про Центральну виборчу комісію", "Про Державний реєстр виборців", іншими законами України, а також прийнятими відповідно до них іншими актами законодавства та актами Центральної виборчої комісії.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Виборчого кодексу України відповідно до Конституції України в Україні проводяться вибори Президента України.

Окрім того, у зазначеному вище кодексі відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 28 зазначено, що підготовка організації і проведення голосування та підрахунок голосів виборців здійснюються на виборчих дільницях, що утворюються Центральною виборчою комісією або окружною виборчою комісією відповідно до цього Кодексу та існують на постійній чи тимчасовій основі. Виборчі дільниці, що існують на постійній основі, утворюються та ліквідовуються Центральною виборчою комісією у встановленому нею порядку.

Таким чином, з аналізу законодавства встановлено, що виключно Президент України є єдиним главою держави Україна, який виступає від її імені, та є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина, у зв`язку з чим, його повноваження розповсюджуються на всю територію держави Україна, у тому числі й на тимчасово окуповану, на якій проживають громадяни України. Обрання Президента України відповідно до вимог Конституції України повинно відбуватися виключно за законодавством України, яке розповсюджується на всю території держави Україна у межах її кордонів, визначених Декларацією про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року та Актом проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року.

У березні-квітні 2014 року у м. Луганськ та в інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія РФ шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств РФ, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області, всупереч законодавству України, 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками РФ з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

У результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, РФ на території Луганської області так званої «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

У подальшому, 24 лютого 2022 року Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та відкрите захоплення її території.

Так, 24.02.2022, військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» A/RES/ES-11/1 від 02.03.2022 та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визнано, що Російська Федерація вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН, тобто є державою-агресором.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024 із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.

У результаті вищевказаних подій, значна частина території Луганської області, починаючи з 24.02.2022 по теперішній час опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Луганської області.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 територію Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області віднесено до території України, тимчасово окупованої Російською Федерацією з 05.03.2022.

З часу окупації території Луганської області, з метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» на окупованій території Луганської області, виконання на вказаній території завдань, що ставляться представниками РФ та самопроголошеної «ЛНР», узурпації владних повноважень, підриву національної безпеки України та створенню загрози державному суверенітету, територіальної цілісності, конституційному ладу та іншим національним інтересам держави, розпорядження ресурсами вказаних територій, розпочався процес утворення не передбачених законодавством України всупереч положенням Конституції України, Виборчого кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органів місцевої влади та наділення їх повноваженнями і функціями, властивими органам місцевого самоврядування.

Відповідно до п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг. Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

У подальшому, постановою так званої виборчої комісії «ЛНР» № 3/14-1 від 10.03.2023 мовою оригіналу «О перечне и количественном составе территориальных избирательных комиссий подлежащих формированию в 2023 году» затверджено перелік та кількісний склад виборчих комісій, які підлягали формуванню у 2023 році, серед яких наявна «Территориальная избирательная комиссия Белокуракинского района» у кількості 10 осіб.

У подальшому, а саме 28.04.2023, рішенням №2/8 «Территориальной избирательной комиссией Белокуракинского района» був затверджений перелік та кількісний склад дільничних комісій виборчих дільниць № № 137-148, створених на території муніципального утворення Білокуракинський муніципальний округ «ЛНР», які підлягають формуванню у 2023 році, яким створено дільничну виборчу комісію виборчої дільниці №140 у кількості 10 осіб.

Відповідно до ст. 12 федерального закону РФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », закріплено, що підготовку та проведення виборів президента рф здійснюють у тому числі територіальні виборчі комісії.

Окрім того, у ст. 21 федерального закону РФ «О выборах Президента Российской Федерации» закріплені «Полномочия территориальной избирательной комиссии:

Территориальная избирательная комиссия при подготовке и проведении выборов Президента Российской Федерации:

1) осуществляет контроль за подготовкой и проведением выборов Президента Российской Федерации на соответствующей территории, информирует население о месте нахождения и номерах телефонов территориальной и участковых избирательных комиссий;

2) формирует участковые избирательные комиссии и назначает их председателей;

3) координирует работу участковых избирательных комиссий на соответствующей территории, рассматривает жалобы (заявления) на решения и действия (бездействие) этих избирательных комиссий и принимает по жалобам (заявлениям) мотивированные решения;

4) составляет отдельно по каждому избирательному участку, находящемуся на соответствующей территории, списки избирателей по форме, утвержденной Центральной избирательной комиссией Российской Федерации, за исключением случаев, предусмотренных пунктами 3 - 6 статьи 26 настоящего Федерального закона;

5) заслушивает сообщения представителей органов местного самоуправления по вопросам, связанным с подготовкой и проведением выборов Президента Российской Федерации;

6) распределяет средства, выделенные ей на финансовое обеспечение подготовки и проведения выборов Президента Российской Федерации, а также на оказание содействия в подготовке и проведении выборов Президента Российской Федерации, в том числе между участковыми избирательными комиссиями, осуществляет контроль за целевым использованием этих средств;

7) обеспечивает совместно с избирательной комиссией субъекта Российской Федерации на соответствующей территории для всех кандидатов соблюдение установленных настоящим Федеральным законом, иными федеральными законами условий предвыборной деятельности;

8) обеспечивает на соответствующей территории использование ГАС "Выборы" в соответствии с порядком, утвержденным Центральной избирательной комиссией Российской Федерации;

9) организует доставку в участковые избирательные комиссии избирательных бюллетеней и иных документов, связанных с подготовкой и проведением выборов Президента Российской Федерации;

11) оказывает методическую, организационно-техническую и иную помощь участковым избирательным комиссиям в организации голосования на избирательных участках;

12) обеспечивает соблюдение утвержденных Центральной избирательной комиссией Российской Федерации нормативов технологического оборудования (кабины для голосования, ящики для голосования) для участковых избирательных комиссий;

13) контролирует и обеспечивает соблюдение на соответствующей территории единого порядка подсчета голосов избирателей и установления итогов голосования;

14) устанавливает итоги голосования на соответствующей территории, сообщает их представителям средств массовой информации и передает протокол об итогах голосования в избирательную комиссию субъекта Российской Федерации;

15) обеспечивает передачу документов, связанных с подготовкой и проведением выборов Президента Российской Федерации, в вышестоящую избирательную комиссию или архивное учреждение субъекта Российской Федерации в соответствии с порядком, утвержденным Центральной избирательной комиссией Российской Федерации, или уничтожает указанные документы по истечении сроков их хранения;

16) информирует избирателей о сроках и порядке осуществления избирательных действий, о ходе избирательной кампании;

17) осуществляет контроль за соблюдением порядка информирования избирателей, проведения предвыборной агитации на соответствующей территории;

18) осуществляет иные полномочия в соответствии с настоящим Федеральным законом и Федеральным законом "Об основных гарантиях избирательных прав и права на участие в референдуме граждан Российской Федерации".»

Громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території окупованої Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області, усвідомлюючи, що вказаний орган утворено незаконно, тобто, всупереч чинному законодавству України, будучи обізнаною про військову агресію з боку Російської Федерації відносно України, захоплення збройними силами РФ та незаконними збройними формуваннями так званої «ЛНР» території Луганської області, усвідомлюючи наслідки, що мають настати внаслідок її призначення на посаду «члена територіальної виборчої комісії виборчої дільниці №140» та бажаючи їх настання, достеменно знаючи, що її діяльність не пов`язана із забезпеченням нормальної життєдіяльності населення на тимчасово окупованій території Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області та не є для неї способом виживання в умовах окупації, діючи умисно, переслідуючи особисті мотиви, добровільно погодилась на ідейно-вмотивовану співпрацю з ворогом, за результатами якої підривається національна безпека України, створюється загроза державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу та іншим національним інтересам держави, висловила добровільне бажання зайняти посаду (мовою оригіналу) «члена участковой избирательной комиссии избирательного участка №140».

Далі, у період часу з 15 по 17 березня 2024 року ОСОБА_5 , продовжуючи займати посаду так званого «члена територіальної виборчої комісії виборчої дільниці №140», продовжуючи реалізацію спільного з іншими невстановленими особами злочинного умислу, перебуваючи на виборчій дільниці АДРЕСА_1 , яка є тимчасово окупованою територією, виконуючи відведену їй роль так званої «члена територіальної виборчої комісії виборчої дільниці №140», спільно з іншими невстановленими особами, а саме: шляхом складання списків виборців, ідентифікації осіб, що прийшли на виборчу дільницю, видачі бюлетенів для голосування та підбитті підсумків шляхом їхнього підрахунку, а також проведення так званого виїзного голосування за межами приміщення проведення виборів, прийняла участь в організації та проведенні незаконних виборів «президента РФ».

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто в участі в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтвердили факт участі ОСОБА_5 в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території та перебування останньої на тимчасово окупованій території Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області;

- оглядом за участю свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час яких зафіксовано факт участі ОСОБА_5 в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території та перебування останньої на тимчасово окупованій території Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області;

- пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які впізнали на пред`явлених фотознімках ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду від 02.04.2024 який підтверджує факт участі ОСОБА_5 в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території та перебування останньої на тимчасово окупованій території Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Щодо належного повідомлення про підозру.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 201 ( НОМЕР_1 ) - НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 04.10.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 10:00 08.10.2024, 09.10.2024, 10.10.2024 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000218 від 29.03.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим, за погодженням з прокурором 11.10.2024, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру 11.10.2024 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Крім того, в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 11.10.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик підозрюваної ОСОБА_5 на 11:00 15.10.2024, 16.10.2024, 17.10.2024 за зазначеною в повістках адресі для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000218 від 29.03.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час підозрювана ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Таким чином 11.10.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме в участі в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється. Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна;

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, а саме показань свідків, протоколів огляду публікацій за участю свідків, які містять матеріали фотозйомки (у тому числі комп`ютерні дані), що свідчать про колабораційну діяльність ОСОБА_5 ;

- переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування на окупованій державою-агресором території, про що свідчить неприбуття на виклик до слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваної та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, у зв`язку з чим її оголошено у розшук;

- спосіб вчинення злочину (здійснює колабораційну діяльність умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме АДРЕСА_1 , що унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останній у разі її засудження за ці злочини;

- поведінка підозрюваної ОСОБА_5 , яка своїми діями публічно демонструє підтримку прийняття рішення Російською Федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримала дії РФ та незаконних збройних формувань, так званої «ЛНР», спрямовані на захоплення території України, а також вчинила дії, направлені на організацію та проведення незаконних виборів на тимчасово окупованій території Луганської області.

Щодо розшуку.

У зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування, постановою слідчого від 18.10.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Щодо перебування підозрюваної на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 територію Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області віднесено до території України, тимчасово окупованої Російською Федерацією з 05.03.2022.

Таким чином, факт тимчасової окупації Білокуракинської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується:

- показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду за участю свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду від 02.04.2024.

Висновки.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, її оголошено у розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи факт її переховування від органу досудового розслідування, а також те, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення, беручи до уваги його тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину їй може бути призначено покарання у виді реального позбавлення волі на строк до десяти років, дані про особу підозрюваної, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000218, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2024 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Троїцького відділу Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1