20.08.24
Справа №635/4675/24
Провадження по справі 1-в/635/272/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника Державної установи «Хролівський випраний центр (№140)» ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання начальника державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09 червня 2011 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі,

- 26 квітня 2022 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Сумського апеляційного суду від 21 жовтня 2022 року зміненого в частині призначення покарання, вважати засудженим за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років обмеження волі;

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2022 року, зміненого в частині призначення покарання ухвалою Сумського апеляційного суду від 21 жовтня 2022 року, як особи, яка довела своє виправлення.

В обґрунтування подання зазначає, що засуджений ОСОБА_6 08 грудня 2022 року прибув самостійно до державної установи «Конотопський виправний центр (№130)» за приписом Роменського РВ філії державної установи «Центр пробації» в Сумській області. Під час відбування покарання в державній установі «Конотопський виправний центр (№130)» мав одне стягнення, яке знято в установленому законом порядку, три рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, характеризувався позитивно. На підставі рішення Центральної комісії Департаменту від 19 лютого 2024 року засудженого переведено для подальшого відбування покарання з державної установи «Конотопський виправний центр (№130)» до державної установи «Хролівський виправний центр (№140)». З 19 березня 2024 року перебуває в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)». Працевлаштований в господарчій обслузі установи, згідно ст. 60 КВК України, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі. Приймає активну участь в роботах з благоустрою державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», відноситься з розумною ініціативою, поставленні завдання виконує якісно та у строк, порушень техніки безпеки не допускає, у відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає, стягнень не має, за сумлінну поведінку і ставлення до праці має одне заохочення, характеризується позитивно. Відповідно до ст. 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в проведенні культурно-масових заходів серед засуджених. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». Подає позитивний приклад для інших засуджених. Відвідує лекції правового характеру, пройшов курси підготовки до звільнення. За характером врівноважений, спокійний. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими різної спрямованості. Підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом телефонних розмов. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Згідно вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2022 року має позов на загальну суму 490,35 гривень. Виконавчі листи до установи не надходили. Засуджений за власною ініціативою відшкодував позов у повному обсязі. Вину у вчиненому злочині визнає, розкаюється, міру покарання вважає справедливою. Має позитивні наміри на майбутнє. Станом на 01 травня 2024 року відбув більше ніж 2/3 частини призначеного судом покарання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання начальника державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Представник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подання, просив суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, подання підтримав.

Суд, заслухавши прокурора, представника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Сумського апеляційного суду від 21 жовтня 2022 року вирок змінено в частині призначеного покарання, вважати засудженим за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років обмеження волі.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2022 року набрав законної сили 21 жовтня 2022 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 08 грудня 2022 року, кінець строку 08 грудня 2024 року.

З 19 березня 2024 року засуджений відбуває строк покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)».

Станом на час розгляду подання засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 фактичного строку покарання.

Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо залучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Згідно до положень ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Сумлінна поведінка засудженого означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого за весь час відбування ним покарання.

Судом встановлено, що згідно характеристики на засудженого, наданої начальником відділення СПС старшиною внутрішньої служби ОСОБА_8 , погодженої з начальником сектору з соціально-виховної та психологічної роботи майором внутрішньої служби ОСОБА_9 від 01 травня 2024 року, засуджений ОСОБА_6 08 грудня 2022 року прибув самостійно до державної установи «Конотопський виправний центр (№130)» за приписом Роменського РВ філії державної установи «Центр пробації» в Сумській області. Під час відбування покарання в державній установі «Конотопський виправний центр (№130)» мав одне стягнення, яке знято в установленому законом порядку, три рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, характеризувався позитивно. На підставі рішення Центральної комісії Департаменту від 19 лютого 2024 року переведено для подальшого відбування покарання з державної установи «Конотопський виправний центр (№130)» до державної установи «Хролівський виправний центр (№140)». З 19 березня 2024 року перебуває в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)». Працевлаштований в господарчій обслузі установи, згідно ст. 60 КВК України, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі. Приймає активну участь в роботах з благоустрою державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», відноситься з розумною ініціативою, поставленні завдання виконує якісно та у строк, порушень техніки безпеки не допускає, у відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає, стягнень не має, за сумлінну поведінку і ставлення до праці має одне заохочення, характеризується позитивно. Відповідно до ст. 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в проведенні культурно-масових заходів серед засуджених. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». Подає позитивний приклад для інших засуджених. Відвідує лекції правового характеру, пройшов курси підготовки до звільнення. За характером врівноважений, спокійний. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими різної спрямованості. Підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом телефонних розмов. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Згідно вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2022 року має позов на загальну суму 490,35 гривень. Виконавчі листи до установи не надходили. Засуджений за власною ініціативою відшкодував позов у повному обсязі. Вину у вчиненому злочині визнає, розкаюється, міру покарання вважає справедливою. Має позитивні наміри на майбутнє. Станом на 01 травня 2024 року відбув більше ніж 2/3 частини призначеного судом покарання. Рішенням комісії установи від 13 грудня 2023 року в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено, як такому, що став на шлях виправлення, але особисто відмовився від застосування даної пільги. Після звільнення має наміри мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .

Адміністрація виправного центру вважає, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_6 , останній за час відбуття покарання має 4 заохочення та 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку.

Згідно довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_6 , останній у березні 2024 року не працював у зв`язку із перебуванням у відділенні карантину, діагностики та розподілу; у квітні 2024 року був працевлаштований обслуговуючим персоналом установи.

За час відбування покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» засуджений ОСОБА_6 за власною ініціативою залучався до робіт із благоустрою установи згідно ч.5 ст.60 КВК України. До цих робіт відповідно до вимог ч.5 ст.60 КВК України засуджені залучаються без оплати праці. Участю у роботах з благоустрою установи ОСОБА_6 подавав позитивний приклад для інших засуджених.

За довідкою сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» № 14/75 від 24 квітня 2024 року виконавчі листи на засудженого ОСОБА_6 до ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» не надходили. За час відбування покарання кошти з ОСОБА_6 на сплату боргу не утримувались і не перераховувались.

ОСОБА_6 судові витрати відшкодовано в добровільному порядку у повному обсязі.

Водночас, дослідивши матеріали особової справи засудженого, які відображають процес його виправлення за весь час відбування покарання, судом встановлено, що виправлення засудженого не мало систематичного характеру, оскільки останній як вбачається із постанови про накладення стягнення від 01 лютого 2023 року допустив порушення встановлених зобов`язань, а саме: вимог абз. 2 та абз. 8 пункту 3 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, яке полягає в тому, що ОСОБА_6 без поважної на те причини не вийшов на ранкову зарядку засуджених, на зауваження адміністрації відреагував агресивно, під час бесіди виражав невдоволення в бік адміністрації, намагався створити конфліктну ситуацію, за що засудженому було оголошено догану.

Відтак, із аналізу наведених вище даних і обставин у їх сукупності, встановлено, що в процесі виправлення ОСОБА_6 наявні певні позитивні тенденції, однак його поведінка не характеризувалася своєю сумлінністю протягом усього строку відбування покарання та була нестабільною.

На думку суду, є відсутніми підстави вважати про досягнення ОСОБА_6 необхідного ступеню виправлення, що підтверджувало би про необхідність застосування положень ст. 81 КК України.

Так, доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, що полягає у тому, що засуджений виправився та в подальшому немає необхідності у відбуванні покарання. У даному випадку, хоча відбутий ОСОБА_6 строк покарання й узгоджується з вимогами КК України, проте наразі застосування положень ст.81 КК України щодо засудженого є передчасним та невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції. Матеріали судового провадження, особової справи не підтверджують те, що мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень, наразі досягнута, тобто у більш короткий строк, ніж встановлено вироком суду, а тому суд вважає неможливим застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання начальника державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 22 серпня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1