Справа №485/1620/24
Провадження № 1-кп/485/156/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000346 по його обвинуваченню за ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження стосовно нього за ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX.

Прокурор вважала наявними підстави для закриття кримінального провадження.

Вивчивши мотиви поданого обвинуваченим клопотання, суд прийшов до наступного.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч.1 ст.2 КПК).

У відповідності до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX, відповідно до якого ст.51 КУпАП (дрібне викрадення майна) викладено у новій редакції.

Так, положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Отже, чинним законом встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01 січня 2022 року становить 2481 грн. (податкова соціальна пільга станом на 01.01.2022 року -1240.5 х2).

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Положеннями ч.1 ст.5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачуються в наступному.

Встановлено, що 10 червня 2022 року, в денний час, точний час в ході досудового рослідування не встановлено ОСОБА_4 перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , прийняв рішення про проникнення до території вказаного домоволодіння з метою здійснення крадіжки наявного там майна.

Таким чином, ОСОБА_4 діючи в наступному в період воєнного стану, діючи таємно, реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, незаконно через відкриті вхідні двері, проник в домоволодіння АДРЕСА_1 , де продовживши реалізацію умислу на незаконне заволодіння майном, виявив в кімнаті предмети, належні ОСОБА_5 , а саме: рибацьку вудку в зборі "BIND 400"WT:30-60g, LENOTH:4 м, SECTION: 4, загальною вартістю 724 грн., рибацький спінінг в зборі CARBON WARNING CLOSED-124 см. вартістю 698 грн., рибацьку вудку в зборі поплавочна в зборі "Карась" вартістю 455 грн.

Продовживши реалізацію свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи таємно, незаконно заволодів вищевказаними рибацькими вудками та з місця вчиненого кримінального правопорушення зник, розпорядивштсь ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1877 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст.184 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло.

Тобто, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у крадіжці майна, загальна вартість якого станом на 10 червня 2022 року становить 1877 грн.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з абз. 4 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 4-1 частини першої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Згідно із ст.479-2 КПКУкраїни суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п.1-2 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Відповідно ж до ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, розуміє наслідки вчинення таких дій, що тягнене за за собою закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вину у вчиненому визнає.

Таким чином, суд встановив, що у зв`язку з внесенням змін до ст.51 КУпАП, має місце декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 діяння, що покращує його становище.

Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 153/1289/18 зазначив, що "рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК констатує відсутність злочинності та караності діяння за змістом нового кримінального закону і, відповідно, не тягне для особи будь-яких кримінально-правових наслідків, навпаки, спрямоване на захист прав цієї особи, а тому, враховуючи, що питання про кримінальну відповідальність за діяння, яке втратило якість злочинності, виключається в принципі, то й кримінальне переслідування відносно підозрюваного, обвинуваченого підлягає припиненню. А тому суд у судовому провадженні (не тільки підготовчому) не може не відреагувати на зміну державою оцінки певного діяння, і має у процесуальному порядку відреагувати на скасування кримінальної відповідальності за діяння".

За таких обставин, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно нього за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України на стадії підготовчого судового засідання.

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №2976/24 від 17 червня 2024 року у розмірі 360 грн. підлягають компенсації за рахунок держави, оскільки закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналіцією діяння є безумовним (застосовано правовий висновок Об`єднаної палати у постанові від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17 (провадження № 51-4251 кмо 21).

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України,

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000346 по його обвинуваченню за ч.4 ст.185 КК України, задовільнити.

Кримінальне провадження № 0000346 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №2976/24 від 17 червня 2024 року у розмірі 360 грн. (триста шістдесят грн.00к) компенсувати за рахунок держави.

Речові докази: рибацьку вудку в зборі "BIND 400"WT:30-60g, LENOTH:4 м, SECTION: НОМЕР_1 , рибацький спінінг в зборі CARBON WARNING CLOSED-124 см., рибацьку вудку в зборі поплавочна в зборі "Карась", які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутими власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1