Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4306/23
Провадження № 1-кп/490/404/2024
У Х В А Л А

«29» серпня 2024 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Обвинувачений заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією діяння, про яке йдеться в обвинувальному акті.

2. Прокурор проти закриття провадження у кримінальному провадженні не заперечували.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. Органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням ОСОБА_4 звинувачений у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

він, будучи раніше судимим за скоєння корисливого злочину, а саме 13.02.2019 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі, та звільнений 27.05.2022 по відбуттю строку покарання, відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, за наступних обставин.

Так, 02.01.2024 в нічний час доби ОСОБА_4 , перебував на законних підставах за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий мешкає за адресою АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний корисливий умисел направлений на заволодіння мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «Galaxy J3», належним ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_4 , шляхом обману отримав від останнього мобільний телефон «Samsung» «Galaxy J3», вартістю 574.75 гривень, під приводом здійснення телефонного дзвінка своєму другу. Заволодівши вказаним мобільним телефоном та утримуючи його при собі ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 , матеріального збитку на загальну суму 574,75 грн. (п`ятсот сімдесят чотири гривні, сімдесят п`ять копійок).

Вказані дії органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

1. Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального Кодексу України

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

2. Частина 1 статті 190 Кримінального Кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за

Заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство)

Частина 2 статті 190 Кримінального Кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за

Заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно

3. Стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення /в редакції Закону України № 1449-VI від 04 червня 2009 року, що діяла на момент вчинення злочину обвинуваченим/ передбачала адміністративну відповідальність за вчинення шахрайства щодо майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким у статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення були внесені зміни.

Відповідно до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення /в редакції Закону України № 3886-ІХ від 09 серпня 2024 року адміністративна відповідальність за вчинення шахрайства настає у разі, якщо вартість його предмету /вилученого майна/ на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4. Відповідно до пункту 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України

Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу України

сума податкової соціальної пільги встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня цього року прожитковий мінімум для працездатної особи встановлювався у сумі 3.028 грн.

5. Відповідно до частини 3 статті 4792 Кримінального Процесуального Кодексу України

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 12 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

І......Аналізуючи наведені приписи діючого законодавства у їх сукупності, суд відзначає таке.

1. Склад злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України є особливо кваліфікованим по відношенню до складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України.

2. Частина 1 статті 190 Кримінального Кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за шахрайство.

При цьому стаття 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення також встановлює відповідальність за шахрайство.

Отже, має місце конкуренція цих норм.

3. Поза розумним сумнівом, статтею 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлений привілейований склад шахрайства.

За загальним правилом кваліфікації правопорушень дії особи слід кваліфікувати лише за нормою, яка передбачає привілейований склад кримінального правопорушення.

Отже, за наявності ознак дрібного викрадення чужого майна шляхом шахрайства дії особи слід кваліфікувати лише за статтею 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення та виснувати, що склад злочину, передбаченого статтею 190 Кримінального Кодексу України в діях такої особи відсутній.

4. Далі, відповідно до приписів статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення /в редакції Закону України № 1449-VI від 04 червня 2009 року/ дрібним вважалось викрадення чужого майна шляхом шахрайства у разі, якщо вартість такого майна не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до приписів статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення /в редакції Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року/ дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом шахрайства у разі, якщо вартість такого майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, внаслідок прийняття Закону № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року відбулась декриміналізація шахрайств у разі, якщо вартість їх предмету становить від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто закон, що встановлював кримінальну відповідальність за шахрайство стосовно майна в таких розмірах, втратив чинність.

ІІІ……З огляду на такі приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає наступне.

1. Станом на 2024 рік вартість майна, заволодіння яким шахрайським шляхом утворює склад кримінального правопорушення, має перевищувати 3.028 грн.

Вартість же майна, про вилучення якого ОСОБА_4 02 січня 2024 року йдеться в обвинувальному акті, цієї суми не досягає.

2. Вийти за межі висунутого обвинувачення, зокрема, в частині вартості викраденого майна, суд в силу процитованих вище приписів статті 337 Кримінального Процесуального Кодексу України не вправі.

3. ОСОБА_4 у суді проти закриття провадження у справі в частині його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України, не заперечував.

Відповідно до процитованих вище приписів частини 3 статті 4792 Кримінального Процесуального Кодексу України за такого провадження у цій частині слід закрити.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

2.Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України - закрити.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_8 =