УХВАЛА

Іменем України

07 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 554/7627/22

провадження № 51-3829 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 травня 2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 ),

Короткий зміст вироку, оскарженої ухвали та встановлені обставини

За вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20 жовтня 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК) із застосуванням ч. 1 ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із конфіскацію всього належного їй майна.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у цьому кримінальному провадженні.

Полтавський апеляційний суд ухвалою від 01 травня 2024 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишив без змін.

Як установив суд, ОСОБА_4 визнано винуватою у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великому розмірі, психотропних речовин в особливо великому розмірі та особливо небезпечних наркотичних засобів з метою подальшого збуту, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, за обставин, наведених у вироку.

ОСОБА_4 , з метою отримання прибутку в результаті незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин та наркотичних засобів, шляхом залишення схованок на території м. Харкова, вступила в попередню змову з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження.

14 червня 2022 року у невстановлений час ОСОБА_4 через поштомат Нової пошти отримала посилку, всередині якої була особливо небезпечна психотропна речовина PVP, обіг якої заборонено, загальною масою 648,8471 г, що є особливо великим розміром, яку вона незаконно придбала та зберігала з метою збуту.

Злочинна діяльність ОСОБА_4 пов`язана з незаконним зберіганням особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту була викрита працівниками поліції при її затриманні 14 червня 2022 року о 20:38 год за адресою: м. Харків, вул. Бестужева, 15 .

Крім того, ОСОБА_4 повторно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, у невстановлений час забрала зі схованки та віднесла до свого помешкання особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено, загальною масою в перерахунку на суху речовину 193,4804 г, а також психотропну речовину амфетамін, обіг якого обмежено, загальною масою у перерахунку на масу речовини 134,2927 г, що є особливо великим розміром, які ОСОБА_4 незаконно придбала та незаконно зберігала з метою збуту.

Після цього ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання на АДРЕСА_3 , за допомогою електронних ваг, полімерних зіп-пакетів та ізоляційних стрічок різних кольорів здійснила фасування частини психотропної речовини та особливо небезпечного наркотичного засобу, зробивши розфасовані згортки та разом із нерозфасованими їх залишками залишила у приміщенні квартири, тим самим здійснила незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів, які були виявлені та вилучені 15 червня 2022 року в період часу з 14 год до 15:40 год під час обшуку цього помешкання.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості засудженої ОСОБА_4 та правильності кваліфікації її дій за ч. 3 ст. 307 КК, просить скасувати на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_4 і призначити новий розгляд у цьому суді. Вказує, що апеляційний суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтовано призначив ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК, внаслідок чого їй було призначено покарання, що не відповідає ступеню тяжкості та особі винної внаслідок м`якості. Також прокурор зазначає про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК, внаслідок чого було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор також наголошує, що судом безпідставно враховані такі обставини, що пом`якшують покарання, як молодий вік, наявність збігу тяжких сімейних обставин, скрутного матеріального становища та активне сприяння розкриттю злочинів.

Мотиви Суду

За змістом ст. 50 КК значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й домірністю, яка є проявом справедливості.

Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Відповідно до ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

У цьому кримінальному провадженні, як убачається зі змісту наданих копій судових рішень, не встановлено обставин, які би давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_4 призначено з порушенням указаних норм права.

Так місцевий суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК, урахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, особу винної, яка не судима, не працевлаштована, має молодий вік, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів психіатра, нарколога та невролога не перебуває. Також суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік, збіг тяжких сімейних обставин, скрутне матеріальне становище.

Урахувавши конкретні обставини кримінального провадження, всі дані про особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, є соціально адаптованою в суспільстві, до затримання вела активний спосіб життя, притаманний людям з правомірною моделлю поведінки, протиправною діяльністю займалася нетривалий час, повністю визнала вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях і щиро розкаялася в цьому, характеристику її особи, поведінку як під час вчинення кримінальних правопорушень, так і після, ставлення до вчиненого, скоєння злочинів внаслідок збігу складних особистих та сімейних обставин, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, скрутне матеріальне становище, що в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, та дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначити ОСОБА_4 основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

Згідно з наданою копією оспорюваної ухвали апеляційний суд, переглядаючи вирок, належним чином перевірив усі доводи апеляційної скаргипрокурора, які за своїм змістом є аналогічними доводам касаційної скарги, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність залишити її без задоволення, навівши відповідні мотиви.

При цьому суд апеляційної інстанції мотивуючи наявність у діях ОСОБА_4 активного сприяння розкриттю злочину зазначив, що про це свідчить добровільна допомога ОСОБА_4 слідству, свідоме повідомлення відомостей про власну кримінальну діяльність, видача знарядь і засобів вчинення злочину, а також надання в розпорядження органу досудового розслідування всієї наявної в неї інформації з метою встановлення співучасників злочину.

Не знайшли свого підтвердження і доводи прокурора про безпідставне врахування судом таких обставин, що пом`якшують покарання, як молодий вік, наявність збігу тяжких сімейних обставин, скрутного матеріального становища.

Так відповідно ст. 66 КК суд при призначенні покарання може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Тому врахувавши, що кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_4 у віці 19 років, правильно визнав її молодий вік - обставиною, що пом`якшує покарання.

Крім того, про наявність таких обставин як збіг тяжких сімейних обставин та скрутне матеріальне становище ОСОБА_4 , згідно з судовими рішеннями, свідчать показання останньої, яка повідомила, що не працевлаштована, через скрутне матеріальне становище роботу відшукала через мережу Інтернет.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, який врахувавши, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особу винної, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК, однак такого, що належить відбувати реально. Крім того з ухвали апеляційного суду убачається, що ОСОБА_4 була взята під варту в залі суду апеляційної інстанції, оскільки вирок набрав законної сили.

Ухвала апеляційного суду за змістом відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.

Суд звертає увагу, що питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку, з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання. Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з їх урахуванням визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

У касаційній скарзі не міститься переконливих і достатніх аргументів щодо істотного порушення норм процесуального та матеріального права під час здійснення апеляційного провадження, а тому і немає необхідності в перевірці матеріалів справи.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 травня 2024 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3