ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого , АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Після початку повномасштабного вторгнення ЗС РФ на територію України, ОСОБА_5 , у період з серпня 2022 року, перебуваючи у невстановленому місці, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 та постанови Правління Національного банку України за № 18 від 24.02.2022, з РФ заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а також про введення в дію Указів Президента щодо накладення санкцій на фізичних та/або юридичних осіб, які ведуть господарську діяльність з державою агресором або їй допомагають (у будь-якій формі), переслідуючи корисливі мотиви, які виразились в отриманні економічної вигоди від транспортної логістики гідравлічного та пневматичного устаткування, інших машин й устаткування, а також оптової/гуртової торгівлі керамічними виробами та отримання прибутку від реалізованого товару підприємством ТОВ «Делмарі ЛТД», усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, в тому числі постачання товарів на користь РФ чи контрольованих РФ підприємств, є незаконною та призведе до сплати податкових зобов`язань та зборів на користь РФ, що в свою чергу вказуватиме на ведення господарської діяльності у взаємодії з державою агресором, вирішив в обхід застосованих відносно держави-агресора Україною та США санкцій на ведення господарської діяльності, налагодити транспортну логістику гідравлічного та пневматичного устаткування, інших машин й устаткування, а також торгівлю керамічними виробами з використанням компанії ТОВ «Гідросервіс», тим самим провадити господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором.

Таким чином, за викладених вище обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, тобто вчинення умисних дій з організації транспортної логістики товарів ТОВ «Гідросервіс» гідравлічного та пневматичного устаткування, інших машин й устаткування, а також керамічні вироби від підприємства ТОВ «Делмарі ЛТД» представникам держави-агресора.

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати злочинний умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором і вчинення умисних дій з організації транспортної логістики товарів ТОВ «Гідросервіс» гідравлічного та пневматичного устаткування, інших машин й устаткування, а також керамічні вироби від підприємства ТОВ «Делмарі ЛТД» представникам держави-агресора неможливо, ОСОБА_5 вступив у попередню змову з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами (досудове розслідування відносно яких здійснюється в окремому кримінальному провадженні), які володіють організаторськими здібностями, здатні вирішувати поставлені завдання, успішно організовують та забезпечують ведення результативної роботи, володіють професійними знаннями і навичками, мають необхідний досвід роботи для виконання організаційно-розпорядчих та управлінських функцій щодо ведення господарської діяльності, які за взаємною згодою погодились приймати участь у протиправній діяльності.

Вищевказані особи, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, добровільно домовились про спільне вчинення злочину, а саме провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

Далі, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, користуючись послугами турецьких логістичних компаній «Hsy Dis Ticaret Limited Sirketi» та « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у період часу з серпня 2022 по теперішній час організував транспортне логістичне постачання гідравлічного, пневматичного обладнання, машин, у вигляді насосів силових гідравлічних та їх частин, керамічного обладнання до підприємств на території рф ТОВ «Мікс» та ТОВ «Лія».

З цією метою, ОСОБА_5 починаючи з серпня 2022, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи на виконання свого злочинного умислу та переслідуючи корисливий мотив, використовуючи мобільний телефон маки IPhone 13 IMEI НОМЕР_1 IMEI 2 НОМЕР_2 з доступом до мережі інтернет прив`язаного до мобільного номеру телефону НОМЕР_3 розпочав процес налагодження транспортної логістики з підприємства ТОВ «Делмарі ЛТД» з метою збуту продукції ТОВ «Гідросервіс» та ТОВ «Делмарі ЛТД» зокрема:

-у період часу з 09.11.2022 по 06.01.2023, ОСОБА_5 , під час спілкування з громадянином російської федерації ОСОБА_7 (рос. - ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснював контроль за поставками продукції ТОВ «Гідросервіс», а саме: насосів силових гідравлічних та їх частин та контролював фінансову діяльність російських підприємств, шляхом надсилання ОСОБА_7 , за допомогою застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», повідомлень із зазначенням сум, що необхідно сплатити за логістичні послуги, товар, митницю тощо.

-у цей же період, ОСОБА_5 , під час спілкування з абонентом « ОСОБА_8 », який ідентифікований як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є директором ТОВ «Гідросервіс», за допомогою застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» отримував повідомлення з фотографіями бірок для насосів та їхні паспорти, а також загальну кількість та вагу насосів, з метою налагодження логістичних шляхів ОСОБА_5 з України до російської федерації, та прийняття продукції російськими підприємствами.

-у період з 13.02.2023 по 27.11.2023 ОСОБА_5 , під час спілкування з директором ТОВ «Мікс» громадянкою російської федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка знаходиться у м. Ростов-на-Дону, рф та приймає безпосередню участь у провадженні господарської діяльності ТОВ «Мікс» (російська федерація) за допомогою застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», безпосередньо здійснював фінансовий контроль ТОВ «Мікс», шляхом отримання від ОСОБА_10 , звітів щодо залишку коштів на рахунках підприємства, грошових надходжень та списань з рахунків, а також операцій щодо купівлі валюти.

-у той же період часу, ОСОБА_5 , під час спілкування з користувачем ОСОБА_11 , який ідентифікований як ОСОБА_12 (рос. - ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 за допомогою застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», отримував від останнього документацію щодо пакування продукції при здійсненні доставки, а саме: декоративних виробів з грубої кераміки до ТОВ «Мікс» через посередника - турецьку логістичну компанію «Monde Dis Tic Ltd Dti».

Внаслідок зазначених вище протиправних дій, з компаній ТОВ «Гідросервіс» та ТОВ «Делмарі ЛТД» реалізовано товари, відповідно до специфікацій № 3 від 04.10.2022, № 8 від 02.12.2022, № 7 від 18.05.2023, № 11 від 03.10.2023, № 13 від 28.11.2023 до суб`єктів господарської діяльності держави-агресора ТОВ «Мікс» та ТОВ «Лія» з використанням логістичної компанії ТОВ «Делмарі ЛТД», турецьких логістичних компаній «Hsy Dis Ticaret Limited Sirketi» та «Monde Dis Tic Ltd Dti»

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України - провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, тобто вчинення умисних дій з організації транспортної логістики товарів ТОВ «Гідросервіс» гідравлічного та пневматичного устаткування, інших машин й устаткування представникам держави-агресора, а також керамічних виробів від підприємства ТОВ «Делмарі ЛТД» представникам держави-агресора.

13 вересня 2024 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківскої окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, за якою ОСОБА_5 беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Сторони, враховуючи, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, засудження свого вчинку, критичне оцінювання своєї протиправної поведінки, бажання залагодити провину, останнім добровільно внесено на рахунок ЗСУ 50000 гривень слід призначити покарання, за ч. 4 ст. 111-1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 10 000 (десяти тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю на строк десять років з конфіскацією мобільного телефону марки Phone 13 темно-синього кольору у чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 .

В угоді про визнання винуватості оговорені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті, надавши показання, що до події, час і спосіб вчинення ним кримінального правопорушення. Щиро розкаюється у вчиненому, прохає суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 вересня 2024 року між ним та прокурором за участю захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде призначена їй судом у разі затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які у судовому засіданні йому були додатково роз`яснені.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , також, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості. Зазначив, що угоду про визнання винуватості 13 вересня 2024 року укладено прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 у його присутності, після роз`яснення ним ОСОБА_5 наслідків укладення вказаної угоди та затвердження її судом, без застосування до ОСОБА_5 будь-якого тиску, тобто вказана угода укладена з дотриманням вимог КПК України.

Прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам діючого законодавства України та угода підлягає затвердженню судом.

Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши надані докази, приходить висновку, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, вказана угода укладена з додержанням порядку укладення угод про визнання винуватості, добровільно, без будь-якого примусу, про що свідчать надані обвинуваченим ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні показання.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів.

У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, а саме - провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором,, тобто вчинення умисних дій з організації транспортної логістики товарів ТОВ «Гідросервіс» гідравлічного та пневматичного устаткування, інших машин й устаткування представникам держави-агресора, а також керамічних виробів від підприємства ТОВ «Делмарі ЛТД» представникам держави-агресора.

Як орієнтує Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) мають узгоджувати покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України).

Суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії не тяжких злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який щиро розкаявся у вчиненому, засудження свого вчинку, критичне оцінювання своєї протиправної поведінки, бажання залагодити провину, добровільне внесення на рахунок ЗСУ 50 000 гривень, надання викривальних показів, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 відсутні, а тому приходить висновку, що ОСОБА_5 можливо призначити покарання, яке було узгоджено сторонами угоди про визнання винуватості, призначивши ОСОБА_5 передбачене законом за відповідний злочин.

Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 , його щире бажання виправитись, відсутність тяжких наслідків від злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 13.09.2024 між прокурором Сквирського відділу Білоцерківскої окружної прокуратури ОСОБА_3 , з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншої сторони, за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 ..

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314 368, 371, 373-376, 469, 472, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 13.09.2024 між прокурором Сквирського відділу Білоцерківскої окружної прокуратури ОСОБА_3 , з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншої сторони, за участі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень, з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю на строк десять років, з конфіскацією мобільного телефону марки Phone 13 темно-синього кольору у чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 _ з сім-карткою НОМЕР_3 .

Речові докази: мобільний телефон марки Phone 13 темно-синього кольору у чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 - конфіскувати в дохід держави.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1