ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/5190/24

Провадження № 1-в/210/669/24

26 листопада 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Законом №3886-ІХ вчинення крадіжки в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення подання не заперечував, про що надав до суду відповідну заяву.

Представник ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Оскільки судове засідання було проведено за відсутності осіб кримінального провадження, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Правила п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України закріплюють вимогу, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі: ЗУ № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст. 51 Дрібне викрадення чужого майна.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2020 року становило 2102,00 грн, на 2021 рік становило 2270,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 74 КК України унормовано кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Судом встановлено, що вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 року визнано винним ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 року, на час вчинення діяння 28.04.2020 року ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочин, а саме крадіжку, поєднану з проникненням у інше приміщення, що не є дрібним викраденням чужого майна та не охоплюється складом ст. 51 КУпАП через наявність кваліфікуючої ознаки, яка значно підвищує суспільну небезпеку такого діяння та є кримінально караним діянням, передбачене Особливою частиною КК України, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_3 від призначеного йому судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Отже відсутні підстави для приведення у відповідність до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 року.

Вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2021 року визнано винним ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2021 року, на час вчинення діяння 04.01.2021 року вартість викраденого майна складає 771,52 грн, що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже ОСОБА_3 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2022 року визнано винним ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання з урахуванням вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2021 року остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 05.08.2022 року.

Відповідно до вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2022 року, на час вчинення діяння у червні 2021 року вартість викраденого майна складає 3013,60 грн, що перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому відсутні підстави для звільнення засудженого від призначеного покарання за даним вироком.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_3 слід вважати засудженим вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України, що є кримінально-караним діянням до 2 років позбавлення волі.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2022 року ОСОБА_3 вчинив злочин в період іспитового строку, у червні 2021 року, тобто після постановлення вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_3 звільнений від покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, призначеного вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2021 року, суд приходить до висновку застосувати ч. 1 ст. 71 КК України та до призначеного покарання у вигляді 2 років позбавлення волі частково приєднати невідбуте покарання за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 року і остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Враховуючи викладене, клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IXє обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX задовольнити частково.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання у вигляді 2 років позбавлення волі частково приєднати невідбуте покарання за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 року і остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

В частині приведення у відповідність до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1