ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2381/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні, внесеного 15 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003556, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе, Києво-Святошинського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні, внесеного 15 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003556, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 17 серпня 2024 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003556 від 15 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин за наступних обставин.

Так, 15 серпня 2024 року близько 13 год. 45 хв., ОСОБА_5 , знаходячись неподалік магазину «NOVUS» який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , побачив на спеціальному облаштованому відкритому паркувальному майданчику для велосипедів припаркований велосипед марки «ARDIS» моделі «TITAN 29», після чого у нього виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів підійшов до вказаного велосипеду та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом перерізання тросу за допомогою кусачок, заздалегідь приготовлених до вчинення злочину, умисно таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: велосипед марки «ARDIS» моделі «TITAN 29» з номером рами JK вартістю 10 300 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 , з викраденим велосипедом з місця вчинення злочину зник, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 10 300 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених положеннями статті 177 КПК України.

В обґрунтування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема позбавлення волі від 5 до 8 років, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності, до того ж до нього раніше вже було застосовано привід в іншому кримінальному провадженні. Також прокурор наголосив на тому, що підозрюваний вчинив вказане кримінальне правопорушення, перебуваючи на іспитовому терміні. Наголосив, що підозрюваний вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що ризик, про які зазначає прокурор є необґрунтовані, оскільки підозрюваний не має наміру переховуватися від слідства, визнає свою вину та не має наміру впливати на свідків та потерпілого. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, зазначив, що не збирається переховуватись від слідства, зазначив, що завжди з`являвся до суду та органу досудового розслідування, коли тривало слідство у кримінальних справах, які розглядалися стосовно нього раніше, вину у скоєному правопорушенні визнає. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки має хвору матір, яка пережила серйозну операцію, а тримання під вартою позбавить його можливості навідувати її. Зазначив, що йому невідомо нічого про привід, повісток до суду він не отримував.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0003556 від 15 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

15 серпня 2024 року ОСОБА_5 , затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

16 серпня 2024 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази: протокол прийняття заяви про вчинення злочину; протоколи допиту свідків; протоколи допиту потерпілого; протоколи огляду місця події; протокол огляду відеозапису; протокол затримання особи в порядку статті 208 КПК України; рапортами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Крім того, підозрюваний не заперечував факт вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України. При цьому, злочин, передбачений частиною четвертою статті 185 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог частини першої статті 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваного в судовому засіданні, а також особистість ОСОБА_5 , його відношення до вчиненого, відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Він повністю усвідомлював свої дії та те, що вони є незаконними. Крім того, санкція частини четвертої статті 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Поруч з тим, слідчий суддя враховує, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Слідчий суддя враховує той факт, що діючий на території України режим обмеження виїзду за кордон військовозобов`язаних чоловіків жодним чином не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки стосується обмеження виїзду за кордон у законний спосіб та не виключає можливості здійснення спроб перетнути кордон незаконно, з огляду на те, що наразі частина державного кордону України не контролюється, а тому такий спосіб не може виключатися, як неможливий.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 17 липня 2024 року до підозрюваного застосовано привід у судове засідання на 6 листопада 2024 року, оскільки він неодноразово у підготовчі судові засідання не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв.

Також на думку слідчого судді обґрунтованим є ризик впливу на свідків, потерпілого, оскільки усвідомлюючи міру покарання, яка може бути до нього застосовано за вироком суду, він може вчинити дії, які призведуть до зміни свідками їх показань.

До того ж, слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки він вже неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення проти власності, за що притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став.

Так слідчим суддею враховується, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 лютого 2019 року ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України та на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України та на підставі статті 71 КК України був засуджений до 2 років позбавлення волі.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 січня 2021 року ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України та на підставі статті 70, 71 КК України був засуджений до 3 років позбавлення волі.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України та на підставі статті 70 КК України був засуджений до 3 років позбавлення волі.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 липня 2024 року ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та на підставі статті 75 КК України був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Також підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що вкрав велосипед, бо не мав грошей заплатити за квартиру. Інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_5 під час дії іспитового строку, встановленого вироком суду від 4 липня 2024 року.

Варто додати, що ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно із частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку слідчого судді, обставини свідчать, що прокурор довів обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 1,3,5 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як - тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.

Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що застосування до підозрюваного лише такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є, наразі, необхідним для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, як встановлено і неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу. А отже, стосовно підозрюваного підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час судового засідання не встановлено обставин можливості застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт, оскільки враховуючи особистість підозрюваного, кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, спосіб його вчинення, такий запобіжний захід на цей час не буде дієвим.

Стосовно твердження підозрюваного про необхідність догляду за матір`ю, яка недавно мала складу операцію та має важку хворобу, то вони не знайшли свого підтвердження відповідними доказами.

Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 15 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0003556, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на шістдесят днів - підлягає задоволенню.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (частини третя статті 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи зазначене, з огляду на майновий стан підозрюваного, враховуючи позицію прокурора та адвоката, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, зважаючи на приписи пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, слідчий суддя визначає підозрюваному заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий суддя бере до уваги надані захисником у судовому засіданні та зазначені вище дані про особу підозрюваного, але зваживши на усі обставини справи, вважає на цьому етапі досудового розслідування ці дані є такими, що не переважують встановлені у судовому засіданні ризики того, що підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підстави, які унеможливлюють перебування підозрюваного ОСОБА_9 в умовах ізоляції за станом здоров`я, слідчим суддею не встановлено.

При цьому, слідчим суддею також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_9 16 серпня 2024 року було відповідно до вимог статей 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваного.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 жовтня 2024 року до 18:40 год.

Визначити ОСОБА_5 , 1979 року народження заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн.

В разі внесення застави за стоводавцем (підозрюваним, або іншою фізичною чи юридичною особою) негайно звільнити ОСОБА_5 з -під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити до 13 жовтня 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 21 серпня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1