Справа № 464/5225/24
пр.№ 1-кп/464/484/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, яка не працює, судимості не має, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_5 , незважаючи на введення та дію на території України відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 правового режиму воєнного стану та продовження строку дії такого, 18.06.2024 приблизно о 20:10 год., перебуваючи в магазині «АТБ» за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала сумку, що належить потерпілій ОСОБА_6 , в якій знаходились грошові кошти в сумі 6000 грн., та яка була попередньо залишена потерпілою в кошику для складання продуктів. Зокрема обвинувачена ОСОБА_5 під час здійснення оплати за товар у касовій зоні вказаного магазину, помістила сумку потерпілої до власного пакета, після чого залишила приміщення магазину та в подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіла матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 6 000 грн.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчиненому визнала та повністю підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема про те, що 18.06.2024 в магазині «АТБ», що у АДРЕСА_2 , таємно викрала сумку, залишену потерпілою ОСОБА_6 в кошику для складання продуктів, яку помістила у власний пакет під час здійснення оплати за товар у касовій зоні. У вчиненому щиро розкаялася та просила суд суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу та щодо речових доказів, оскільки докази щодо інших обставин ніким не оспорювалися. Наслідки визначення саме такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню, учасникам судового провадження роз`яснені.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України є правильною, оскільки остання вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, відомості про особу обвинуваченої, яка незаміжня, не працює, на медичних обліках не перебуває.

Судом взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді органу пробації, про середній рівень небезпеки для суспільства і середній рівень повторного вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства можливе. У разі звільнення останньої від відбування покарання з випробуванням доцільним є покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Беручи до уваги вищевказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої їй статті КК України.

Враховуючи щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування шкоди потерпілій, що є обставинами, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість її звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень КПК України.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ у справі, а саме:

-оптичний диск з відеозаписами, який долучений до матеріалів кримінального провадження, залишити у таких матеріалах.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_7