У Х В А Л А Справа № 932/6117/22

Іменем України Провадження № 1-кс/932/1862/24

15 липня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001101, -

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , у якому він прохає накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмети, які імітують статеві органи людини у кількості 8 штук; мобільний телефон «Iphone 15 Pro»; мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro»; мобільний телефон «Samsung»; мобільний телефон «Meizu»; ноутбук марки «HP»; ноутбук марки «Asus»; планшет марки «Lenovo»; блокнот з чорновими записами; камеру марки «Logi».

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. У провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001101 від 07.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

06.07.2024 року на підставі ухвали слідчого судді слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, на яке слідчий прохає накласти арешт.

З метою збереження речових доказів по кримінальному провадженню слідчий звернувся до суду зі вказаним клопотанням.

Слідчий у судовому засіданні пояснив, що 12.07.2024 року було проведено огляд вилученої техніки під час якого, інформації, яка б мала відношення до кримінального провадження знайдено не було. Долучив до матеріалів справи копію протоколу огляду від 12.07.52024 року.

Володілець майна у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про залишення його без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001101 від 07.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

Відповідно до наданої до клопотання копії протоколу обшуку, 06.07.2024 року слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступне майно: предмети, які імітують статеві органи людини у кількості 8 штук; мобільний телефон «Iphone 15 Pro»; мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro»; мобільний телефон «Samsung»; мобільний телефон «Meizu»; ноутбук марки «HP»; ноутбук марки «Asus»; планшет марки «Lenovo»; блокнот з чорновими записами; камеру марки «Logi».

Постановою слідчого від 08.07.2024 року вказане у клопотанні майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001101.

Згідно протоколу огляду від 12.07.2024 року на вилучених пристроях не знайдено інформація яка має відношення до кримінального провадження.

У судовому засіданні слідчий жодних пояснень з приводу необхідності застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна, не надав.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий/прокурор зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна.

Окрім того, у клопотанні слідчого не наведено жодного аргументу на підтвердження того факту, що зазначене слідчим майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Дослідивши клопотання та додатки до нього, вважаю, що необхідно відмовити у задоволенні клопотання, оскільки слідчим не доведено, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001101.

Керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001101 відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1