Справа № 214/9021/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання дізнавача СД відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 18.10.2024 року по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 11.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2024 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання дізнавача СД ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 18.10.2024 року по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000222 від 11.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України про арешт майна.

У клопотанні ставиться питання про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060, шляхом заборони розпорядження та відчуження вищевказаним об`єктом.

В обґрунтовування клопотання дізнавач зазначив, що 10.05.2024 року до ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт оперуповноваженого ОСОБА_4 , за заявою виконкому Саксаганської у місті ради, щодо використання невстановленою особою підроблених правовстановлюючих документів на майно, а саме житловою квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час досудового розслідування та з допиту свідка ОСОБА_5 , встановлено, що остання працює на посаді начальника відділу з житлових питань управління благоустрою та житлово-комунального господарства виконкому Саксаганської районної у місті ради. Під час перевірки вільного житла, що належить до комунальної власності міста, було виявлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , розпочаті ремонтні роботи. Під час спілкування з робітниками було встановлено, що квартира має власника, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого останню було запрошено до виконкому. Під час спілкування з ОСОБА_6 , остання надала копію свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 08.09.1993 року, із зазначенням реєстрації в Криворізькому бюро технічної інвентаризації за №12п-387. Після чого було проведено перевірку по даній квартирі, та згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що державну реєстрацію права власності на вказану квартиру проведено на підставі таких документів:

- технічний паспорт, серія та номер: Т101: НОМЕР_2 , виданий 05.08.2022 року, видавник ЄДЕССБ, документ отримано з ЄДЕССБ;

- свідоцтво про право власності, серія та номер: 12п-387, виданий 08.09.1993 року, видавник: Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому, згідно з розпорядженням №С-382 від 04.05.1993 року.

Також, відповідно до інформації з Департаменту розвитку інфраструктури міста, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , як приватизована не значиться.

05.06.2024 року було опитано ОСОБА_6 , яка пояснила, що свідоцтво про право власності, серія та номер 12п-387 від 08.09.1993 року на підставі якого вона здійснила реєстрацію вищевказаної квартири на своє ім`я, надав їй батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.08.2024 року було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що ОСОБА_6 є його донькою, яка ніякого відношення до вищевказаної квартири не має, та ніяких документів на квартиру він їй не передавав.

Відповідно до довідки з КП «Криворізьке РБТІ» ДОР», технічний паспорт на зазначене нерухоме майно не виготовлялося, а свідоцтво про право власності, серія та номер: 12п-387, виданий 08.09.1993 року, видавник: Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому, згідно розпорядження №С-382 від 04.05.1993 року, видане на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою проведення повного, об`єктивного та не упередженого досудового розслідування, встановлення винних осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальності, виявлення, вилучення, збереження предметів злочинної діяльності, а також речових доказів, які самі по собі, або в сукупності з іншими речовими доказам будуть відігравати велике значення під час проведення подальшого досудового розслідування, виникла потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, у виді арешту, задля збереження вказаного майна.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на вищевказане майно, забезпечити його відчуження неможливо, у зв`язку із чим дізнавач звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання та надані дізнавачем матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на майно, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Частина 2 статті 131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, слідчим суддею встановлено, що 11.05.2024 року дізнавачем ОСОБА_3 внесені дані до ЄРДР за №0000222 за правовою кваліфікацією - ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України (а.с.3-4).

Як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, нерухоме майно №372820298 від 04.04.2024 року, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 (а.с.10-11).

Натомість, як слідує з копії довідки КП «Криворізьке районне БТІ» ДОР» №928 від 24.09.2024 року, відсутні інформація щодо власника нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Технічний паспорт на вказане нерухоме майно не виготовлявся. Окрім того, згідно з архівними даними, на підставі свідоцтва про право власності №1622 від 08.09.1993 року, зареєстроване право власності в реєстровій книзі 12П-387 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19).

У відповідності до вимог ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

До того ж, згідно з ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається в тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах кримінального провадження встановлена наявність достатніх підстав вважати, що квартира, на яку він просить накласти арешт,відповідає критеріям, зазначеним у ст.170 КПК України, що тягне за собою необхідність накладення на нього арешту задля запобігання можливості його відчуження та з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст.32, 110, 131, 132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання дізнавача СД відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 18.10.2024 року по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 11.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060, шляхом заборони розпорядження вищевказаним об`єктом та його відчуження.

Копію ухвали про арешт майна направити дізнавачу СД відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1