Провадження № 1-кп/359/719/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 листопада 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією, розглянувши клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у зв`язку з продовженням проходження військової служби, у кримінальному провадженні №0000116, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2022 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата резерву запасної роти, у військовому званні "солдат", раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 01.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, щодо ОСОБА_4 , на підставі 5 ст. 401 КК України, у зв`язку з продовженням проходження військової служби.

Зі змісту клопотання прокурора слідує, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку проходження військової служби за таких обставин.

Так, відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє по теперішній час.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-IX від 03.03.2022.

Про введення в дію воєнного стану ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України № 64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 180 від 09.07.2022 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 05.07.2022 №87-РС, на посаду солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_2 , зараховано в списки особового складу частини та вважати таким що з 09.07.2022 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут) затверджений Законом України від 24 березня 1999 року, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати ОСОБА_6 своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст. 16 Статуту: кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 127 Статуту: солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Солдат підпорядковується командирові відділення.

Відповідно ст. 128 Статуту солдат зобов`язаний: підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою; знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою; знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички; знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно); додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки; неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

У своїй службовій діяльності військовослужбовець серед іншого має виконувати вимоги Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут), який затверджений Законом України від 24.03.1999.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Абзацом другим ст. 3 Дисциплінарного статуту вказано, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.

У відповідності до абзаців першого та четвертого ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів , додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство.

Згідно абзацу першого ст. 6 Дисциплінарного статуту командир має право віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 повинен керуватися вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, які зобов`язували останнього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, зобов`язаний неухильно та беззастережно виконати відданий йому прямим начальником наказ у зазначений термін.

Згідно ст. 17 Закону України «Про оборону України» Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 3 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, оберігати як святиню Бойовий прапор своєї частини, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знаходитися на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Однак солдат ОСОБА_4 під час дії воєнного стану, вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби з наступних обставин.

Реалізуючи свій умисел, солдат ОСОБА_4 , в порушення вказаних вище нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, в порушення ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, діючи в умовах воєнного стану, 13.07.2022 , більш точний час в ході досудового слідства не встановлений, самовільно залишив місце служби, а саме - територію військової частини НОМЕР_2 , що на той час дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до вказаної військової частини.

У подальшому, 16.05.2024, в денний час, солдат ОСОБА_4 побоюючись кримінальної відповідальності, добровільно та з власної ініціативи, прибув до Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та заявив про себе.

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення).

У клопотанні прокурора ставиться питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з добровільним зверненням підозрюваного до прокурора з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що він бажає продовжити проходити військову службу.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому підстави та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора. При цьому вказав, що надав добровільну згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, вперше притягається до кримінальної відповідальності, бажає повернутися до військової частини та продовжувати нести військову службу.

Захисник підозрюваного клопотання підтримав та просив його задовольнити, зважаючи на те, що права та інтереси останнього на досудовому розслідуванні були дотримані, а сам ОСОБА_4 розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності і надав таку згоду добровільно.

Дослідивши клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, заслухавши думки учасників кримінального провадження та вивчивши приєднані прокурором документи, що характеризують особу щодо якої розглядається клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 2 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 286 КК закріплено, що встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 р. "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє станом на теперішній час.

Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до вимог Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З матеріалів клопотання вбачається, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 180 від 09.07.2022 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 05.07.2022 №87-РС, на посаду солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_2 , зараховано в списки особового складу частини та вважати таким що з 09.07.2022 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як випливає зі змісту ч. 5 ст. 401 КК України, за наявності підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності, якими є: добровільне звернення із клопотанням для продовження проходження військової служби; згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України (ч.3 ст.285 КПК), та за наявності умов звільнення особи від кримінальної відповідальності, якими є: письмова згода командира на продовження проходження особою військової служби; вчинення під час дії воєнного стану вперше кримінальних правопорушень, передбачених статтями 407, 408 КК України; особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Із рекомендаційного листа, за підписом командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_7 , який надійшов на ім`я слідчого Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, вбачається, що командування військової частини НОМЕР_3 надає згоду на проходження військової служби в Збройних Силах України військовослужбовцем ОСОБА_4 на посаді солдата резерву роти резерву рядового складу частини.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на даний час бажає продовжувати проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , його згода є добровільною та усвідомленою.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. ст. 407, 408 КК України не притягувався, добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 про можливість продовження ним проходження військової служби, суд вважає, що є підстави для звільнення останнього від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України.

У абз. 2 ч. 3 ст. 288 КК закріплено, що у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

З огляду на ці обставини, суд, встановивши умови та підстави, визначені кримінальним законом, а також отримавши згоду ОСОБА_4 , вважає можливим звільнити останнього від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з продовженням проходження військової служби.

Враховуючи вищенаведене, клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України підлягає задоволенню, а кримінальне провадження №0000116 від 01.08.2022 року, щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Оскільки судом приймається рішення про закриття кримінального провадження, з урахуванням положень ч. 1 ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію, і ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369, 371 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у зв`язку з продовженням проходження військової служби.

Кримінальне провадження №0000116, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2022 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 (код НОМЕР_4 ) поновити/призначити військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі негайно після його прибуття до військової частини.

Зобов`язати солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 72 годин з дня набрання ухвалою суду законної сили прибути до військової частини НОМЕР_3 (код НОМЕР_4 ) для продовження проходження військової служби.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Копію ухвали суду після її оголошення вручити учасникам судового провадження.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 11.11.2024 року.

Суддя ОСОБА_1