Номер провадження 1-кс/521/2640/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000607 від 22.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000607 від 22.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000607 від 22.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

21.08.2024 до чергової частини Відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення з органів охорони здоров`я про те, що 21.08.2024 о 14:54 з адреси: АДРЕСА_1 до МКЛ № 1 доставлений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку. Перелом кісток склепіння та основи черепа. ІТС ІПНП № 9704 від 22.08.2024.

21.08.2024 потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була проведена операція та госпіталізовано до реанімаційного відділення МКЛ № 1, де останній на теперішній час не контактний та проходить лікування.

При проведенні невідкладних слідчих дій, з метою врятування від знищення майна, яке підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або є предметом кримінального правопорушення, 22.08.2024 за письмовою згодою начальника механізованої сортувальної гірки станції «Одеса Застава-1» - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , період часу з 14 год. 00 хв. по 14 год. 20 хв. проведено огляд приміщення посту ЕЦ-1 релейна ГАЦ, розташованого на 2-му поверху, де на підвіконні виявлено робочий одяг ОСОБА_5 , 1984 р.н., в якому він знаходився в момент спричинення тілесних ушкоджень. Під час проведення огляду, було виявлено та вилучено наступне майно:

-Футболка марки «ANGELO LITRIKO», зеленого кольору, на якій на рукавах виявлено плями бурого кольору;

-Комбінезон червоного кольору, з написом « ОСОБА_7 », на якій маються залишки від мазути. Вказані речі вилучені та упаковано до сейф-пакету НПУ № ВУМ 4010655.

Постановою слідчого від 22.08.2024 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

Слідчий ОСОБА_3 надала до суду заяву, відповідно до змісту якої просила здійснити розгляд клопотання за відсутності її та прокурора, клопотання підтримала в повному обсязі, крім того, зазначила, що було повідомлено власника майна про розгляд клопотання.

Особа, у володінні якої перебувало майно, ОСОБА_6 надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності, свого ставлення до клопотання слідчого не висловив.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно 22.08.2024 року в ході огляду місця події приміщення посту ЕЦ-1 релейна ГАЦ, розташованого на 2-му поверху, :

- футболку марки «ANGELO LITRIKO» зеленого кольору, на якій на рукавах виявлено плями бурого кольору; комбінезон червоного кольору з написом « ОСОБА_7 », на якому маються залишки від мазути, які упаковано до сейф-пакету НПУ № ВУМ 4010655.

Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Арештоване майно після проведення всіх необхідних слідчих дій зберігати відповідно до постанови КМУ № 1104 від 19 листопада 2012 року.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1