Провадження № 1-кс/175/4489/24
26 вересня 2024 року смт Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Ознайомившись із поданим клопотанням, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Положеннями ст. 170-171 КПК України визначено вимоги до змісту та підстав, які дають право стороні обвинувачення звернутись із клопотанням про арешт майна.
Проте, в клопотанні замість посилання на конкретну мету та підставу, визначено, з вказівкою положень ч.2 ст.170 КПК України, що метою арешту нерухомого майна, а саме будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є забезпечення даного кримінального провадження, з метою запобігти його перепродажу.
Водночас, положення ч.2 ст.170 КПК України такою мети застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не передбачають.
У цьому кримінальному провадженні 20.08.2024 року розпочато досудове розслідування за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.
25.09.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме - у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.02.2014 коштів на утримання свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно перевищують суму виплат понад три місяці відповідних платежів та за період з 01.04.2021 по 01.12.2023 та за період з 01.05.2024 по 01.09.2024 загалом становить 128 626, 35 гривень.
Обґрунтовуючи клопотання, сторона обвинувачення зазначає, що вказаними умисними діями ОСОБА_4 направленими на злісне ухилення від сплати аліментів на утримання сина, потерпілому у кримінальному провадженні - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено майнової шкоди на суму 128 626, 35 гривень, яку не відшкодовано.
Однак, матеріали клопотання не містять відомостей про те, що законним представником малолітнього потерпілого, або прокурором подано цивільний позов у кримінальному провадженні з дотриманням правил та вимог ст. 128 КПК України.
Крім того, у разі арешту майна з метою забезпечення можливої конфіскації, спеціальної конфіскації або цивільного позову, слід враховувати співмірність вартості арештованого майна та тяжкості злочину, що інкримінується підозрюваному (обвинуваченому), та завданої відповідним злочином шкоди.
Поряд з цим, сторона обвинувачення порушує питання про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 на праві власності, а саме - будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною та житловою площею 18,5 кв.м, площа земельної ділянки становить 1650 кв.м, вартістю 2289 гривень, водночас реальна вартість майна, станом на день подання цього клопотання не підтверджена, що унеможливлює можливість оцінити співмірність заходу забезпечення кримінального провадження зі ступенем втручання в особисті майнові права та інтереси особи.
Також, всупереч положенням ч.2 ст.171 КПК України, документи, які долучені до клопотання, не засвідчено підписом особи та не скріплено печаткою посадової особи, яка звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, тобто до клопотання не додані завірені належним чином копії документів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання.
На підставі ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких обставин, подане клопотання не відповідає вимогам ч. 1 ст. 171 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності повернення такого клопотання слідчому, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення визначених недоліків.
Керуючись ст. 94, 131, 170-172, 233, 234, 237, 369-372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1