Справа № 766/1114/23
н/п 1-кп/766/1165/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024 року місто Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою під час судового засідання за обвинувальними актами у кримінальних провадженнях № 0000528 від 10.03.2023 та №0000874 від 05.05.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця Сумської області, Сумського району, с. Юнаківка, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, уродженця Автономної республіки АДРЕСА_3 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, ніде не зареєстрованого, без визначеного місця проживання не одруженого, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, уродженця Білозерського району, с Киселівка, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , не одруженого, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на стадії судового слідства перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними актами у кримінальному провадженні № 0000874 від 05.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та за № 0000528 від 10.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлені клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що обвинуваченим необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 діб, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України встановлені раніше судом при обранні та продовженні їм запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, в зв`язку з чим до обвинувачених неможливо застосування більш м`якого запобіжного захід ніж тримання під вартою, а саме вказував на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, окільки інші, більш м`які запобіжні заходи, на переконання сторони обвинувачення не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти зазначеним ризикам.

Захисник ОСОБА_7 , позицію якої у суді підтримали її підзахисні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щодо продовження тримання під вартою заперечувала, вказуючи про те, що заявлені прокурором ризики наразі зменшились, вказувала про те, що судом за її клопотанням провадження в частині обвинувачення закрито, у задоволенні клопотання просили відмовити.

Захисник ОСОБА_8 , позицію якого в суді підтримав його підзахисний ОСОБА_5 , з огляду на те, що на його переконання усі докази по справі судом вже досліджено, просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважали за необхідне відмовити у його задоволенні, дослідивши клопотання прокурора, доводи сторони захисту та перевіривши їх наявними в розпорядженні суду матеріалами справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебувають обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0000874 від 05.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а також № 0000528 від 10.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихза ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення.

Приписами ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду робити висновки щодо наявності, або відсутності обґрунтованості обвинувачення.

Такі обставини досліджуються безпосередньо судом 1-ої інстанції під час судового провадження та з огляду на перевірені в порядку ст. ст. 89, 94 КПК України докази, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст. 331 КПК України.

Тобто, суд, по суті, позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши клопотання про обрання або продовження строку тримання під вартою (у разі його наявності), не має законних на те підстав для дослідження будь-яких доказів, що можуть бути підставою для продовження або застосування запобіжного заходу у судовому засіданні.

Наразі судом допитано лише частину свідків по справі (окрім одного ОСОБА_9 ), досліджено письмові докази.

Окрім того, відповідно до п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а тому питання обґрунтованості підозри на даній стадії не є предметом розгляду суду, в тому числі з огляду на те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вже пред`явлені обвинувачення, які є твердженням про вчинення особами інкримінованих злочинів, а не обґрунтованим припущенням, що особи, про яких йдеться, могли вчинити правопорушення, що мали місце коли останні перебували у процесуальному статусі підозрюваних.

За таких обставин суд не переглядає обґрунтованість пред`явлених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачень у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень при розгляді клопотання про обрання чи продовження строку запобіжного заходу.

Суд приходить до переконання про необхідність задоволення клопотань прокурора та продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою до обвинувачених ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , так як Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес, а тому суддя вважає, що на цей час існують правові підстави для продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Прокурором було подане клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики встановлені раніше судом при обранні їм запобіжних заходів не відпали та продовжують існувати, в зв`язку з чим до обвинувачених неможливо застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Надаючи оцінку доводам клопотання щодо продовження існування ризиків та їх не зменшення, суд враховує наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, зокрема передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, в разі доведеності їх вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, а отже наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачені ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість покарання, що їм загрожує у разі встановлення їх вини, можуть вдатися до спроб переховуватися від суду.

При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини вказує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинувачених не прийнято, потерпілий ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_9 до якої судом застосовувався примусовий привід, та які підлягають безпосередньому допиту судом, ще не допитано, а суд має безпосередньо дослідити такі докази у справі, вважаю, що в даному випадку продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на потерпілих та свідка, з метою зміни останніми показань, при цьому суд враховує те, що допитані потерпілі по справі є стороною обвинувачення та мають право бути присутніми у судових засіданнях постійно, вказаний ризик наразі не зменшився до такого ступеню, який би вказував на можливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, вважаю, що стороною обвинувачення доведено продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та їх не зменшення до такого ступеню, який би свідчив про неможливість та недоцільність врахування таких ризиків при вирішенні питання щодо застосування відповідного запобіжного заходу.

На даному етапі судового провадження лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження відносно ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.

Таким чином, вважаю, що продовження існування ризиків, які були встановлені судом раніше при обранні відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, доведено під час розгляду клопотання та виправдовують тримання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою, обумовлені суспільною необхідністю, є обґрунтованими з огляду обмеження конституційних прав і свобод обвинувачених та продовжуються існувати.

Таки чином лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених та зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду та впливу на свідків і потерпілих.

Зменшення або зникнення встановлених ризиків, а також наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, які б у сукупності вказували на можливість зміни їм запобіжного заходу на більш м`який, судом не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а обвинуваченим має бути продовжений строк тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 371, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03.11.2024 року включно, що не більше ніж 60 діб, з моменту прийняття рішення.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 03.11.2024 року включно, що не більше ніж 60 діб, з моменту прийняття рішення.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 03.11.2024 року включно, що не більше ніж 60 діб, з моменту прийняття рішення.

Ухвала припиняє свою дію 04.11.2024 року.

Копію ухвали вручити прокурору, захисникам та направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання та вручення обвинуваченим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, що тримаються під вартою, у той самий строк, з моменту вручення їм копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Cуддя ОСОБА_1