Справа №366/152/24
Провадження 1-кп/366/128/24
ВИРОК

Іменем України

28 листопада 2024 року с-ще. Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001166 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коленцівське Іванківського району Київської області, громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України,

за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ;

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2022 приблизно о 18 годині 30 хвилин водій ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем TOYOTA COROLLA реєстраційний номер НОМЕР_1 і здійснював рух по проїзній частині вул. Запрудській зі сторони вул. Миролюбної в напрямку вул. Київської в смт. Іванків Вишгородського району Київської області.

Під час руху, водій ОСОБА_3 , діючи необережно - проявляючи кримінальну протиправну недбалість, в порушення вимог п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України, які регламентують:

п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, належним чином не стежачи за дорожньою обстановкою, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, а саме нахилившись праворуч, почав шукати мобільний телефон, який впав на підлогу переднього пасажирського сидіння, внаслідок чого своїм діями загрожуючи життю та здоров`ю громадян, в районі будівлі АДРЕСА_3 , допустив частковий виїзд керованого ним автомобіля TOYOTA COROLLA реєстраційний номер НОМЕР_1 за межі проїзної частини праворуч та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по узбіччю в зустрічному напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи спричинені тілесні ушкодження у вигляді: а) відкритого перелома обох кісток лівої гомілки в проксимальній третині, забійної рани (по передній поверхні верхньої третини лівої гомілки); б) параорбітальної гематоми справа, які в комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_6 .

Таким чином, своїми необережними діями, що виразилися в порушенні вимог п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приблизно о 18 годин 30 хвилин, після наїзду, керованим ним автомобілем TOYOTA COROLLA реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відбувся в районі будівлі АДРЕСА_3 , усвідомлюючи те, що своїми протиправними діями поставив потерпілу ОСОБА_6 в небезпечний для життя стан, заподіявши в результаті дорожньо-транспортної пригоди останній, тілесні ушкодження у вигляді: а) відкритого перелому обох кісток лівої гомілки в проксимальній третині, забійної рани (по передній поверхні верхньої третини лівої гомілки); б) параорбітальної гематоми справа, які в комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, а також достеменно знаючи, що ОСОБА_6 в силу вищевказаних обставин, залишаючись лежати на узбіччі, була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, ОСОБА_3 маючи об`єктивну можливість надати допомогу потерпілій ОСОБА_6 , діючи навмисно, допустивши порушення вимог п.2.10 «а», «б», «в», «г», «ґ», «д», «е», «є» Правил дорожнього руху України, який регламентує:

п. 2.10 У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки;

не вжив можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій, не викликав бригаду екстреної медичної допомоги, не відправив потерпілу до лікувального закладу, продовжив рух керованого ним автомобіля TOYOTA COROLLA реєстраційний номер НОМЕР_1 та зник з місця пригоди, залишивши потерпілу ОСОБА_6 в небезпечному для життя стані, після чого до проведення медичного огляду вжив алкогольні напої.

Таким чином, своїми діями, що виразилися в порушенні вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що 22.10.2022 рухався по вул. Запрудська в смт Іванків у темну пору доби, освітлення вулиці тоді не було, не включали після окупації.

У нього впав телефон на полик автомобіля на пасажирську сторону. Переконавшись, що на дорозі нікого немає, почав його доставати. Потім в праву сторону ніби щось вдарило, наче кинули каміння в машину. Злякався, поїхав по місцю проживання в с. Запрудку. Машина напрямок руху не змінила. Якби змінила, заїхав би в забор.

Транспортний засіб не оглядав, коли приїхав додому, вжив алкогольні напої. Переживав, що автомобіль не його, а в нього щось потрапило. Після приїзду десь через 1-1,5 год працівників поліції, мене повідомили, що збив людину. Освідували вже після того. Щиро кається.

Потерпілій шкоду відшкодовував по можливості, разом 68 тис. Моральну може сплатити приблизно 20 тис., так само і матеріальну. Перебуває на пенсії, доходів не має.

Усвідомлює, що збив молоду дівчину. Тоді злякався, що то було щось не зрозуміле. У момент зіткнення не спілкувався, не знав, що збив людину. Дорога там без тротуару, потерпілу не бачив, переконався, що немає нікого на дорозі, почав доставати телефон, на ній не було світловідбиваючих предметів. Тоді не зрозумів, що то попало в праву сторону. Їхав один.

На уточнюючі запитання відповів, що це було приблизно 19 чи 19:30 год., їхав за кермом «Тойота Корола», автомобіль брата. Їхав один по вул. Миролюбна в смт. Іванкові в сторону с. Запрудки, вул. Миролюбна виходить на вул. Запрудська, яка йде в Запрудку, село де він проживає, потім згадав, що після окупації треба було перевірити свій будинок на провулку Зоряному, повернувся в сторону ОСОБА_8 . ДТП відбулася на вул. Запрудська смт Іванків, навпроти магазину «Автотовари», темна пора доби, фари були увімкнені, ближнє світло. Почав доставати телефон, автомобіль руху не змінював при цьому. Телефон не достав, почув удар у праву сторону, ніби щось у вікно праве переднє кинули. Вікно було ушкоджене. Злякався, автомобіль чужий, поїхав у с. Запрудку. На той час не розумів, що то була людина. Дорога двостороння, але розмітки немає. Там приватні будинки, біля кожного пригорожено, дерева ростуть, квіти. Перед тим як сів за кермо вжив бокал безалкогольного пива, у магазині «Чернігівське», був брат поруч ОСОБА_9 . Після удару поїхав на вул. Мира, яка виходить на Розважівську, об`їхав, виїхав на окружну і поїхав до свого будинку у АДРЕСА_2 . Пішов у літню кухню, там був сам. Дружина з донькою були у будинку. Коли приїхав, транспортний засіб не оглянув. У скільки годин він приїхав у Запрудку не пам`ятає. Десь до 20 години. Працівники поліції приїхали приблизно через 1-1,5 год. Сказали, що збив людину. Машина була на вулиці. Потім поїхав з поліцією. Дома, в літній кухні до того як приїхала поліція вживав алкогольні напої, домашню наливку, приблизно 1-1,5 л.

На наступний день поїхав у Київську обласну лікарню до потерпілої, щоб вибачитись, і надати допомогу. Але не поспілкувався, вони відмовили. Через декілька днів зустрівся з батьком потерпілої. Суму у 68 тис. сплачував за чеками, які вони надавали, на пальне, на ліки.

Вину визнає, у вчиненому розкаюється.

Наявні в справі докази його винуватості, він не оспорює. Не вбачає потреби у допиті свідків, дослідженні доказів.

Потерпіла ОСОБА_6 надала пояснення, що 21.10 вийшла ввечері з дому у напрямку магазину та прогулятися у своїх справах. Йшла по тротуару, чітко пам`ятає, ще у сусіда горіло світло, з ним привіталася. Пам`ятає, що йшла і побачила як з дороги машина втрачає контроль і їде на неї, потім удар, вона навіть встигла підстрибнути. Почула розмову двох людей (ми її збили, давай краще тікати), далі нічого не було, не чула. Опритомніла, коли зробили укол знеболення і поліцейський подав їй руку. До транспортного засобу йшла обличчям, машина їхала по своїй полосі, а потім почала втрачати контроль, виїхала на зустрічну смугу, і вдарила її. Йшла сама, нічого не вживала, в телефони і гаджети не дивилась. Це все сталось в один момент. Збила машина, я розуміла це. Почула розмову, що збили, треба тікати. Втрачала свідомість. Тоді прийшла до тями, зрозуміла, що на землі, першого побачила поліцейського і світило світло. ОСОБА_3 виходив на зв`язок з батьками.

Вважає, що позбавляти його волі не потрібно, вона пробачає.

На уточнюючі запитання пояснила, що на вулиці було темно, осінній вечір. Світловідбиваючих предметів, ліхтарів на ній не було. Там де вона йшла, нема такого поняття як тротуар, земля, росте трава, є маленька стежка, по якій йшла, там металеві штирі, якими огороджена приватна власність. Так, це маленьке узбіччя, яке не одразу прилягає до дороги. Відстань від асфальту до узбіччя десь 25 см.

Коли відбувся удав, чітко розуміла, що вдаряється в транспортний засіб, тому що на неї наїжджає автомобіль, вдалося навіть підстрибнути. Якби не підстрибнула, її б уже не було, таз би був розтрощений. Підстрибнула, потім впала назад вдарилась головою. Коли вдарялась головою почула, що машина різко зупинилась, відкрилось вікно, і в цьому стані вона була ще секунд десять і чула розмову двох людей, потім втратила свідомість. Опритомніла, коли зробили уколи і потім прийшла вже в себе.

На питання захисника скільки часу приблизно пройшло від моменту удару до того як почула голос, зазначила що так як вона орієнтується то хвилин 15.

На питання її представника зазначила, що після дорожньо-транспортної пригоди вона вже не страждала. Вже працює на роботі. Подальшого лікування вже не буде.

На питання суду повідомила, що в автомобілі бачила двох людей, обвинувачений був за кермом, на передньому пасажирському сидінні була ще одна людина.

Суд, враховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілої інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього, речових доказів, процесуальних витрат, цивільного позову.

В судовому засіданні досліджені наступні докази:

-Вимога щодо перевірки даних, чи притягувалася особа до кримінальної відповідальності від 16.11.2023, відповідно до якої ОСОБА_3 , до кримінальної відповідальності не притягувався;

-Посвідчення водія на ОСОБА_3 , відкриті категорії А,В;

-Посвідчення громадянина ОСОБА_3 , який постійно проживає на території радіоактивного забруднення;

-Лист ІНФОРМАЦІЯ_4 від 31.07.2023, відповідно до якої ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває;

-Характеристики від сусідів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які позитивно характеризують ОСОБА_3 ;

-Лист Іванківської селищної ради № 5253 від 26.10.2022, згідно якого ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , скарг та зауважень від сусідів та односельців не надходило;

-Постанова про долучення речових доказів та матеріалів кримінального провадження від 22.10.2023, згідно якої автомобіль TOYOTA COROLLA реєстраційний номер НОМЕР_1 , 3 уламки пластику чорного кольору та 1 прозорий уламок пластику, які поміщені до спеціального пакету №FPS5012442, передня права блок фара автомобіля TOYOTA COROLLA реєстраційний номер НОМЕР_1 , змив з поверхні керма, який поміщений до паперового конверту з відповідними надписами; змив з поверхні перемикача світла автомобіля; змив з дверної ручки відкриття замку (передні ліві дверцята автомобіля), який поміщений до паперового конверту з відповідними надписами; змив з поверхні ручки відкриття дверцят (передні ліві дверцята автомобіля), який поміщений до паперового конверту з відповідними надписами; змив з ручки ричага перемикання передач автомобіля, який поміщений до паперового конверту з відповідними надписами, зразок крові ОСОБА_3 , який поміщений до паперового конверту коричневого кольору, визнанео речовими доказами;

-Ухвала слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 25.10.2022 про арешт майна, а саме накладено арешт на предмети визнані речовими доказами;

-Ухвала слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 22.09.2023, згідно якої скасовано арешт з автомобіля марки TOYOTA COROLLA реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині користування майном;

-Довідка про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0001166, згідно якої витрати складають 1510,24 грн. (висновок експерта від 25.11.2022 № СЕ-19/111-22/48799-ІТ);

-Довідка про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0001166, згідно якої витрати складають 1887,80 грн. (висновок експерта від 29.11.2022 № СЕ-19/111-22/48797-ІТ);

-Довідка про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0001166, згідно якої витрати складають 2642,92 грн. (висновок експерта від 24.02.2023 № СЕ-19/111-23/9619-ТР).

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується даними дослідженими в ході судового засідання: показаннями обвинуваченого в частині часу, місця, учасників події, показаннями потерпілої, дослідженими письмовими та речовими доказами, в їх сукупності та взаємозв`язку, що вважаються належними, допустимими та достатніми.

Показання обвинуваченого узгоджуються із доказами, зібраними стороною обвинувачення, які визнані всіма учасниками судового провадження.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім того, в ході судового розгляду доведено вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, а саме у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Відповідно до положень ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, за ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким, який за формою вини є необережним, проте від нього настали тяжкі наслідки, за ч.1 ст. 135 КК України є нетяжким злочином. Також, ОСОБА_3 характеризується за місцем проживання задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом встановлено щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, за ч. 1 ст. 135 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Проте, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тяжкість вчинених злочинів, усі обставини справи в сукупності позицію потерпілої, яка просила суд не позбавляти волі обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих, характеризуючих даних, даних досудової доповіді (щодо можливості виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства), суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання і приймає рішення про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, і покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Щодо цивільного позову.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Втім, застосування цивільного процесуального законодавства можливе за умов, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Законодавець вимагає дотримуватись певного процесуального балансу між кримінальним та цивільним процесуальним законодавством.

Мовиться про співвідношення процедур кримінального процесу та вимог, які ставляться до цивільного позову з точки зору його змісту, використання процесуальних прав сторін, строків позовної давності, порядку подання доказів та інших вимог, а також рішень, які можуть бути прийняті судом.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків в розумінні п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачається, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. До збитків, серед іншого, відносяться втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Нормами ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 та ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Під такою (моральною) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, що можуть полягати, у том числі, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Потерпілою ОСОБА_6 подано до суду позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 131 031 грн. 48 коп. (матеріальна шкода), 1000 000 грн. (моральна шкода), 38 000 грн. (витрати на надання правничої допомоги).

Обвинувачений в судовому засіданні цивільний позов визнав частково. Зокрема, матеріальну шкоду визнав в сумі 88 000 грн., моральну в частині 20 000 грн., витрати на правову допомогу не визнав.

В ході судового розгляду цивільний позивач звернувся з заявою про уточнення позовних вимог від 21.05.2024, в частині зменшення матеріальної шкоди в зв`язку із відшкодуванням ОСОБА_3 68 000 грн., тобто сума матеріальної шкоди становила 63 031 грн.

28.06.2024 цивільний позивач подав заяву про збільшення позовних вимог в частині матеріальної шкоди на 40 787 грн. 69 коп. (санаторно-курортне лікування та витрати на проїзд), остаточна сума матеріальної шкоди 103 818 грн. 69 коп.

30.08.2024 цивільний позивач звернувся з заявою про збільшення позовних вимог в частині матеріальної шкоди, в зв`язку із повторним оперативним хірургічним втручанням. Матеріальна шкода збільшена на 45 884 грн. 19 коп., тобто загальна сума матеріальної шкоди складає 149 702 грн. 88 коп.

Захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням про залишення без розгляду заяв цивільного позивача про уточнення та збільшення позовних вимог поданих після початку судового розгляду.

Потерпіла та її представник просили суд прийняти до розгляду вказані заяви, оскільки обставини, що потягли збільшення позовних вимог сталися після початку судового розгляду.

Суд дослідивши матеріали цивільного позову та доводи учасників судового провадження прийшов до наступних висновків.

Доводи захисника про безпідставне збільшення позовних вимог потерпілої в частині матеріальної шкоди під час розгляду справи по суті шляхом прийняття заяви про збільшення позовних вимог на відшкодування матеріальної шкоди не ґрунтуються на вимогах закону, адже КПК не обмежує потерпілого у зміні цивільного позову, у тому числі й збільшенні його розміру.

Крім того, уточнені позовні заяви, зокрема щодо збільшення позовних вимог після початку судового розгляду, приймаються та задовольняються в разі, якщо позивач доведе, що підстави для зміни позову виникли саме в процесі судового розгляду й не могли бути заявлені раніше.

Тобто, суд прийшов до висновку про прийняття до розгляду заяв цивільного позивача ОСОБА_6 щодо збільшення позовних вимог з урахуванням добровільного відшкодування ОСОБА_3 шкоди потерпілій та додаткових матеріальних витрат понесених потерпілою.

В частині завданої матеріальної шкоди.

Під час судового розгляду досліджені письмові докази, якими потерпіла та її представник доводять обґрунтованість стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди:

-Розписка ОСОБА_13 від 20.03.2023 про отримання коштів від ОСОБА_3 на лікування потерпілої в сумі 23000 грн.;

-Виписки з історії хвороби хворої ОСОБА_6 від 10.11.2022, в яких зазначено опис проведених досліджень та лікувальні і трудові рекомендації;

-Листки лікарських призначень ОСОБА_6 ;

-Фіскальні та платіжні чеки за медичні послуги та препарати на загальну суму 96 935,05 грн.;

-Розписка ОСОБА_13 від 26.10.2022 про отримання коштів від ОСОБА_3 на лікування потерпілої ОСОБА_6 в сумі 15000 грн.

-Розписка ОСОБА_13 від 08.11.2022 про отримання коштів від ОСОБА_3 на лікування потерпілої ОСОБА_6 в сумі 15000 грн.

-Розписка ОСОБА_13 від 14.12.2022 про отримання коштів від ОСОБА_3 на лікування потерпілої ОСОБА_6 в сумі 15000 грн.

-Консультаційний висновок спеціаліста від 03.06.2024, згідно якого ОСОБА_6 рекомендовано санаторно-курортне лікування;

-Довідка № 170 від 14.08.2023 щодо одержання путівки на санаторно-курортне лікування ОСОБА_6 , відповідно до якої останній рекомендовано санаторно-курортне лікування в санаторії опорно-руховий, неврологічний;

-Рахунок № 477 від 12.06.2024, накладна № 00002738 від 12.06.2024 щодо оплати санаторно-курортну путівку з 13.06.-27.06 на двох осіб, вартістю 35250 грн.;

-Посадочний документ на ім`я ОСОБА_14 , Трускавець-Київ-пасажирський 27.06.2024, вартість 1973,82 грн.;

-Рахунок на оплату № 89 від 15.07.2024, акт надання послуг № 94 від 18.07.2024, платіжна інструкція № 612, згідно яких пацієнту ОСОБА_6 надані медичні послуги, вартість складає 41500 грн.

У зв`язку з цим, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України, визнає свою вину, суд дійшов висновку, що вчинене ОСОБА_3 діяння об`єктивно завдало цивільному позивачу матеріальної шкоди. Враховуючи зазначене, суд вбачає наявним склад цивільного правопорушення, а саме: протиправні дії обвинуваченого, їх шкідливий результат у вигляді матеріальної та моральної шкоди завданої потерпілій, причинний зв`язок між протиправними діями і завданою шкодою майнового і немайнового характеру, а також вину обвинуваченого.

Всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши та об`єктивно оцінивши письмові докази, покази у частині, що стосується цивільного позову, письмові документи, суд дійшов висновку про правомірність та часткову обґрунтованість заявлених вимог.

Але, суд критично оцінює надані докази матеріальної шкоди в частині витрат на пальне. А саме, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що пальне, яке було куплене відповідно до наданих та досліджених в судовому засіданні фіскальних чеків, використовувалось для відвезення потерпілої ОСОБА_6 до медичних закладів, санаторно-курортних установ. Крім того, платіжні документи не містять даних щодо платника за пальне, тому належність вказаних документів суд ставить під сумнів. Також, позивачем не надано даних щодо маршрутів слідування транспортного засобу до медичних установ, хто є власником автомобіля, та ким він використовувався, розрахунок палива, визначення конкретних дат відвідування лікарів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, в частині стягнення витрат на паливо для автомобіля.

Крім того, щодо витрат на санітарно-курортне лікування, то суд враховуючи пояснення потерпілої, яка вказала, що у вартість матеріальних витрат позивач включив вартість за дві путівки, одну з яких використовувала потерпіла, а іншу її бабуся. Суд вважає, що стягненню з обвинуваченого підлягає виключно вартість за одну путівку, яку використовувала потерпіла ОСОБА_6 , оскільки наслідком протиправних дій ОСОБА_3 є заподіяння шкоди саме потерпілій.

Враховуючи викладене встановлено, що наявними дослідженими доказами підтверджено нанесення ОСОБА_3 матеріальної шкоди потерпілій в розмірі 158 033, 87 грн. (витрати на медичні послуги, препарати, санітарно-оздоровче лікування). Відповідно до наданих розписок, обвинувачений добровільно відшкодував 68 000 грн. А отже, суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 90 033, 87 грн.

В частині завданої морального шкоди

Згідно вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

За змістом п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Враховуючи спричинення потерпілій ОСОБА_6 моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях та психічних переживаннях, тяжкого фізичного болю, отриманням негативних емоцій внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, порушенням звичного устрою і ритму життя, сильного емоційного потрясіння, усвідомленням неправомірності дій обвинуваченого, але також враховуючи пояснення потерпілої про задовільний психо-емоційний стан після проведення санаторно-курортного лікування, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог, а саме в сумі 200 000,00 грн., що в цілому відповідає вимогам розумності і справедливості заподіянню такої шкоди та можливості сплатити ОСОБА_3 з врахуванням його пенсійного віку.

Суд вважає, що саме такий розмір моральної шкоди був належним чином обґрунтований з боку потерпілої та її представника з урахуванням її моральних страждань, принципу розумності та справедливості.

Щодо витрат на правничу допомогу

Цивільним позивачем в позовній вимозі зазначено про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 38 000 грн. На обґрунтування зазначеної вимоги надано рахунок фактуру № 012 від 06.12.2023, квитанцію до прибуткового касового ордера № 06/11-22 від 03.11.2022 про отримання від ОСОБА_13 38 000 грн.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частина 3 статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено рахунок фактуру № 012 від 06.12.2023, квитанцію до прибуткового касового ордера № 06/11-22 від 03.11.2022 про отримання від ОСОБА_13 38 000 грн.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема пункту 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункту 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункту 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд, з урахуванням складності справи, порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням опису робіт зазначених в позовній заяві, участі представника потерпілої ОСОБА_7 в судових засіданнях в режимі відеоконференції, з дотриманням принципу розумності та справедливості, вважає, що витрати на правову допомогу у сумі 38 000,00 грн., є не співмірними з обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000, 00 грн.

Таким чином, сума витрат на правничу допомогу, яка б підлягала стягненню з відповідача на користь позивача становить 20 000,00 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на проведення судових експертиз № СЕ-19/111-22/48799-ІТ, № СЕ-19/111-22/48797-ІТ, № СЕ-19/111-23/9619-ТР в розмірі 6 040,96 грн стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 374, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 286 КК України - у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки;

за ч. 1 ст. 135 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, та згідно ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Призначене ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки підлягає реальному і самостійному виконанню.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , матеріальну шкоду в розмірі 90 033 (дев`яносто тисяч тридцять три гривні) грн. 87 коп., моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч гривень) грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн., разом стягнути 310 033 (триста десять тисяч тридцять три) грн. 87 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 25.10.2022 у справі № 363/3436/22 на таке майно, а саме: автомобіль TOYOTA COROLLA реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 3 уламки пластику чорного кольору та 1 прозорий уламок пластику, які поміщені до спеціального пакету №FPS5012442, передня права блок фара автомобіля TOYOTA COROLLA реєстраційний номер НОМЕР_1 , змив з поверхні керма, який поміщений до паперового конверту з відповідними надписами; змив з поверхні перемикача світла автомобіля; змив з дверної ручки відкриття замку (передні ліві дверцята автомобіля), який поміщений до паперового конверту з відповідними надписами; змив з поверхні ручки відкриття дверцят (передні ліві дверцята автомобіля), який поміщений до паперового конверту з відповідними надписами; змив з ручки ричага перемикання передач автомобіля, який поміщений до паперового конверту з відповідними надписами.

Речові докази: автомобіль TOYOTA COROLLA реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_15 , передню праву блок фару автомобіля TOYOTA COROLLA реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути законному володільцю ОСОБА_9 ; 3 уламки пластику чорного кольору та 1 прозорий уламок пластику, які поміщені до спеціального пакету №FPS5012442, змив з поверхні керма, який поміщений до паперового конверту з відповідними надписами; змив з поверхні перемикача світла автомобіля; змив з дверної ручки відкриття замку (передні ліві дверцята автомобіля), який поміщений до паперового конверту з відповідними надписами; змив з поверхні ручки відкриття дверцят (передні ліві дверцята автомобіля), який поміщений до паперового конверту з відповідними надписами; змив з ручки ричага перемикання передач автомобіля, який поміщений до паперового конверту з відповідними надписами, зразок крові ОСОБА_3 , який поміщений до паперового конверту коричневого кольору - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати за проведення судових експертиз № СЕ-19/111-22/48799-ІТ, № СЕ-19/111-22/48797-ІТ, № СЕ-19/111-23/9619-ТР в розмірі 6 040 грн. 96 коп.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_16