Провадження № 1-в/337/182/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі подання начальника Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.02.2024 за ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, 69, ч. 1 ст. 70, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про звільнення від покарання та приведення вироку у відповідність до діючого законодавства,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області звернулась до суду з поданням, в якому просить суд на підставі ч. 2 ст. 74 КК України прийняти рішення про звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2024за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його засуджено, тапривести вирок у відповідність до діючого законодавства.

В обґрунтування подання зазначає, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що станом на 01.01.2023 становить 2684 грн. Згідно вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2024, ОСОБА_4 29.06.2023 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України та спричинив матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 1433,50 грн, а також скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України намагався спричинити матеріальну шкоду на загальну суму 1204 грн. При цьому посилається на зворотну дію в часі закону про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ст. 5, ст. 74 КК України).

Представник Хортицього районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області у судове засідання не прибув, до суду надійшла заява про розгляд подання у відсутність представника органу пробації, просять подання задовольнити.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність представника органу пробації.

Прокурор в судовому засіданні подання органу пробації підтримала з підстав, зазначених у ньому, просила задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 ві судовому засіданні просив подання органу пробації задовольнити.

Суд, вислухавши думку прокурора, засудженого, дослідивши матеріали справи, вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню через наступне.

Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2023 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання:

за ч.1 ст.357 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік,

за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років,

за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років.

Відповідно до ст.75, 76 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку - 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набрав законної сили 30.03.2024.

05.04.2024 вирок відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання до Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області.

За правилами п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2, 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

У разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини 1 статті 537 цього Кодексу відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК).

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України ).

Відповідно до ч.1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX, яким визначено, що адміністративним правопорушенням відповідно до ст.51 КУпАП є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказаним законом підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється положеннями ст.51 КУпАП, тим самим визначена нижня межа цього параметру для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна (статті 185, 190, 191 КК України), адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем саме у ст.51 КУпАП.

Отже, із часу набуття чинності Законом №3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України настає, якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Зміни до ст. 51 КУпАП, які стосуються збільшення розміру вартості викраденого майна для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, в розумінні ст.3, 5 КК України є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує (усуває) кримінальну протиправність діяння, предметом посягання якого було майно на суму, що не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказані зміни мають зворотню дію в часі.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України №3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Зі змісту вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2024 вбачається, що ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - привласнення офіційного документу з корисливих мотивів, а також у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, які вчинені ним 29.06.2023, сума заподіяних ОСОБА_4 збитків за епізодом таємного викрадення чужого майна, вчинена в умовах воєнного стану (ч.4 ст.185 КК України) становить 1433,50 грн., за епізодом закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану (ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України) ОСОБА_4 намагався викрасти грошові кошти у сумі 1204 грн.

З урахуванням вказаних змін, встановленого станом на 01.01.2023 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також положень підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV, ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, кримінальна відповідальність за викрадення майна у 2023 році настає лише у тому разі, коли вартість майна перевищує 2684 гривень.

Таким чином встановлена вироком матеріальна шкода за вказаними обома епізодами, тобто за ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів громадян, а саме 2684 грн.

У зв`язку із викладеним, такі діяння ОСОБА_4 відносяться до адміністративних правопорушень, а його кримінальна караність усунена Законом №3886-IX.

Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений за діяння, караність якого усунена Законом №3886-IX, він підлягає звільненню від покарання за ч.4 ст.185 КК України та ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, призначеного вироком суду.

Керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 28.02.2024 в частині призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, та за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке його засуджено.

Вирок Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 28.02.2024 привести у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_4 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та продовженням виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, визначених вироком суду.

Виключити з вироку Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 28.02.2024 посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 13.11.2024 о 15.30 год.

Суддя ОСОБА_1