КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/4191/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2024,

за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_7

представника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6

слідчої ОСОБА_8

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2024 відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , про закриття кримінального провадження № 0005059 від 21.03.2013 року.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено в повному обсязі у відповідності до норм КПК України, висновки слідчого є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування, в ході якого слідчим було зібрано та надано належну правову оцінку великій кількості доказів, зокрема показанням ОСОБА_9 , письмовим доказам: документам по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа № 2-55/11 від 26.07.2012 р.; судовому рішенню по справі № 2-55/11; судовому рішенню по справі № 22-ц/2690/17480/2012; документам по виконавчому № НОМЕР_1, та іншим доказам у їх сукупності. Також слідчий суддя зазначив, що висновок про закриття кримінального провадження, з посиланням на те, що: «…з матеріалів справи вбачається, що після набрання рішенням суду від 30.11.2011 р. законної сили, ТСББ «Комфорт» в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження, було виконано рішення суду, що свідчить про відсутність у даному випадку події злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.», ґрунтується на отриманих в ході досудового розслідування доказах, якими спростовуються доводи скаржника про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, на переконання слідчого судді згідно ч. 2 ст. 9, ст. ст. 94, 110, 284 КПК України, слідчий належним чином дослідив обставини кримінального провадження, дав їм правову оцінку та виклав в оскаржуваній постанові мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження, а заявником не наведено даних, яків б викликали сумнів щодо законності прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження, а відтак дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2024 та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0005059 від 21.03.2013 та зобов`язати орган досудового розслідування поновити кримінальне провадження №0005059.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що слідчою ОСОБА_8 не було проведено належне досудове розслідування у межах кримінального провадження №0005059 від 21.03.2013, а тому досудове розслідування припинено передчасно, без здійснення належної правової процедури.

Щодо змісту кримінального провадження апелянт вказує, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2011 за позовом ОСОБА_7 до товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт», ОСОБА_9 та групи осіб - працівників товариства та акціонерного товариства «Холдингова Компанія «Київміськбуд» про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, заборону вчиняти певні дії та відшкодування моральної шкоди - зобов`язано товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» за власний рахунок демонтувати два шлагбауми, що встановлені на території фасаду будинку АДРЕСА_1 , втім рішення виконано не було. 21.03.2013 відповідні відомості за поданням державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про вчинене кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за №0005059, за попередньою правовою кваліфікацією - ч.1 ст. 382 КК України та здійснювалося Шевченківським УП ГУНП у м. Києві.

Щодо неналежності проведеного досудового розслідування апелянт вказує, що в матеріалах провадження наявні акт демонтажу шлагбаумів, складений та підписаний 18.05.2012, у якому зазначено, що комісія у відповідному складі демонтували два шлагбауми, що встановлені на території фасаду будинку АДРЕСА_1 та акт 346-7 здачі-прийняття робіт від 28.05.2012, де вказано про те, що виконавцем були проведені роботи - де вказано про те, що виконавцем були проведені роботи - демонтаж шлагбаума (одного, а не двох шлагбаумів), що протирічать один одному.

Апелянт вказує, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.12.2012 встановлено, що демонтаж не було здійснено, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2011 (за фактом невиконання якого розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні) не виконане Боржником у добровільному порядку. Захисник зауважує, що рішенням апеляційної інстанції підтверджено невиконання Боржником судового рішення станом на дату його винесення, таким чином, встановлено преюдицію судовим рішенням від 20.12.2012.

Разом з тим, апелянт вказує, що слідча взяла до уваги неналежні факти, а не рішення суду, що у даному випадку має вищу доказову силу та значимість. Натомість, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0005059 від 21.03.2013 містить наступну вказівку: «Відтак з матеріалів справи вбачається, що після набрання рішенням суду від 30.11.2011 законної сили, ТСББ «Комфорт» в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження, було виконано рішення суду, що свідчить про відсутність у даному випадку події злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Так, апелянт вказує, що дозвільні документи Боржником отримані не на встановлення шлагбаумів, а на їх заміну, про це свідчить і відповідь Головного управління контролю за благоустроєм КМР від 24.01.2012 на лист від 29.12.2011 (тобто лист було направлено вже після ухвалення судом рішення у справі №2-5/2011. Правових підстав для здійснення заміни не було, як і правових підстав для первинного їх встановлення. Захисник зауважує, що очевидним є факт «замасковування» фактичних обставин: під видом «демонтажу» і встановлення «нових шлагбаумів», адже по суті демонтажу не відбулося. Також 01 грудня 2023 року було проведено слідчу дію (огляд місця події) за участю потерпілої та її представника, де зафіксовано, що по цей час шлагбауми не демонтовані, що підтверджується відповідним протоколом огляду, наявним в матеріалах справи.

Отже, апелянт вказує, що слідчою не виконано всіх дій для достеменного встановлення обставин справи. Так, у матеріалах досудового розслідування наявні акти державного виконавця ОСОБА_10 від 13.09.2012, 20.09.2012 та 13.02.2013, у яких вказано, що державним виконавцем ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_10 у присутності двох понятих було встановлено, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2011 у справі №2-55/2011 щодо зобов`язання товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» за власний рахунок демонтували два шлагбауми, що встановлені на території фасаду будинку АДРЕСА_1 , не виконано; демонтаж (розбирання конструкції на окремі частини та знесення) шлагбаумів, що встановлені на території фасаду будинку АДРЕСА_1 не проведено. ТСББ «Комфорт» не оскаржувало вказані дії та акти державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_10 . Захисник зазначає, що слідча не викликала на допит державного виконавця, проте у постанові про закриття провадження ствердно вказала, що начебто державний виконавець «не приймаючи повідомлення про добровільне виконання рішення, вимагав повторного демонтажу», що не підтверджується жодним доказом, а всі вимоги державного виконавця базувалися на рішеннях суду.

Також апелянт вказує, що органом досудового розслідування не встановлено особи понятих (у даному випадку свідків), не відібрано пояснення в державного виконавця ОСОБА_10 , не встановлено осіб, що начебто «здійснювали демонтаж шлагбаумів і змонтували нові», також не допитано працівників ТСББ «Комфорт», що начебто були присутні під час «демонтажу».

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її, позицію слідчої ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість як ухвали слідчого судді, так і постанови слідчої, дослідивши матеріали судового провадження, а також перевіривши матеріали закритого кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження на підставі листа начальника ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві щодо невиконання службовими особами ТСББ «Комфорт» рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2013 щодо демонтування 2-х шлагбаумів, що встановлені на території фасаду будинку АДРЕСА_1 , уповноваженою особою Шевченківського районного управління ГУ МВС України у м. Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005059 від 21.03.2013 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та розпочато досудове розслідування.

За результатами досудового розслідування, старшим слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 винесено постанову від 04.01.2024 про закриття кримінального провадження № 0005059 від 21.03.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обґрунтовуючи таке процесуальне рішення слідчий, виходив з того, що при дослідженні всіх зібраних доказів в ході розслідування кримінального провадження, було встановлено, що у даному випадку відсутня подія злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, оскільки після набрання рішенням суду від 30.11.2011 законної сили ТСББ «Комфорт» в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження, було виконано зазначене рішення суду.

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва, розглянувши в порядку ст.ст. 303-307 КПК України скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на зазначену постанову про закриття кримінального провадження, відмовив у її задоволенні, мотивувавши своє рішення тим, що висновки слідчого про закриття даного кримінального провадження ґрунтуються на підставі повного та всебічно проведеного досудового розслідування, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України, належним чином вмотивована та обґрунтована, органом досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних для прийняття остаточного законного та обґрунтованого процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Такі висновки слідчого судді, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним даним, встановленим як під час досудового розслідування, так і в процесі судового розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та слідує зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 04.01.2024, органом досудового розслідування за результатами досудового розслідування проведено весь комплекс слідчих (розшукових) дій та зібрані у передбаченому законом порядку докази, проаналізовано обставини кримінального провадження, зокрема допитано свідка ОСОБА_9 , який являється головою правління ТСББ «Комфорт» з 2001, досліджено документи по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа №2-55/11 від 26.07.20212, заяву від Голови правління ТСББ «Комфорт» ОСОБА_9 щодо виконання рішення суду та долучені до неї документи, такі як акт демонтажу шлагбаумів від 18.05.2012 та акт виконаних робіт, підписаний між виконавцем робіт по демонтажу шлагбаумів ТОВ «ТЕККО-УА» та ТСББ «Комфорт», акт монтажу шлагбаумів та акт виконаних робіт ТОВ «ТЕККО-УА» 05.06.2012, рахунки фактури, контрольну картку №12100122-Шв виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Головного управління контролю за благоустроєм, рішення Шевченківського районного суду м. Києва та Апеляційного суду м. Києва та інші докази у своїй сукупності.

З огляду на встановленні та безпосередньо досліджені докази старшим слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 було встановлено, що після набрання рішенням суду від 30.11.2011 законної сили, ТСББ «Комфорт» у добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження, було виконано рішення суду, що свідчить про відсутність у даному випадку події злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України. Тому слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що оцінені слідчим та перевірені слідчим суддею матеріали кримінального провадження, є достатніми для висновку про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, і підстав вважати, як про це зазначає адвокат ОСОБА_6 , що досудове розслідування здійснено без належної правової процедури, колегія суддів не вбачає.

Посилання адвоката в апеляційній скарзі на те, що акт демонтажу шлагбаумів та акт №46-7 здачі прийняття робіт 28.05.2012 щодо кількості демотнованих шлагбаумів містять протиріччя, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як з акту демонтажу шлагбаумів від 18.05.2012, так і акту №46-7 здачі прийняття робіт 28.05.2012 вбачається, що демонтовано було два шлагбаума і загальна вартість робіт склала 418 грн 87 коп., що відповідає і рахунку фактурі від 22.05.2012 про демонтаж шлагбаумів в кількості 2 шт.

Що стосується посилань адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20.12.2012, якою було скасовано ухвалу Шевченіквького районного суду м. Києві від 25.10.2012 та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви ТСББ «Комфорт» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та яка, на переконання апелянта, має преюдиційне значення у кримінальному провадженні, то колегія суддів зауважує наступне.

По-перше, відповідно до положень ст. 90 КПК рішення національного суду має преюдиціальне значення лише, якщо воно набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як наслідок, судове рішення має преюдиціальне значення для суду, який розглядає кримінальне провадження, лише у визначених цією статтею випадках. Чинний КПК не містить інших положень, на підставі яких рішення судів інших юрисдикцій могли би бути визнані преюдиціальними в кримінальному процесі, тобто такими, які звільняють суд від необхідності встановлення обставин, які підлягають доказуванню, шляхом дослідження та оцінки всієї сукупності доказів у кримінальному провадженні.

По-друге, завдання кримінального судочинства є відмінним від тих завдань, які вирішують національні суди в цивільній, господарській чи адміністративній юрисдикціях. Здійснюючи кримінальне судочинство, суди не вирішують спір, а розглядають пред`явлене особі обвинувачення і за допомогою доказів встановлюють, чи винна конкретна особа у його вчиненні.

Усі докази винуватості або невинуватості особи підлягають дослідженню в змагальному кримінальному процесі.

Отже, суд повинен не обмежуватися посиланням на вказані рішення судів інших юрисдикцій, а надати їм оцінку з урахуванням всіх обставин кримінального провадження та всієї сукупності доказів.

Положеннями ч.2 ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З огляду на наведене, посилання адвоката про те, що ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційногосуду м. Києва від 20.12.2012 має преюдиційне значення у даному кримінальному провадженні і слідчий повинен був керуватись встановленими цією ухвалою обставинами, оскільки вони мають вищу доказову силу та значимість, колегія суддів вважає безпідставним.

При цьому, колегія суддів зауважує, щослідчим, у даному провадженні, за результатами досудового розслідування досліджувалась ухвала Апеляційного суду м. Києва від 20.12.2012 та їй була надана відповідна правова оцінка в сукупності з іншими доказами, а тому посилання адвоката в цій частині, колегія суддів до уваги не бере.

З приводу доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що дозвільну документацію виконавчим органом районної у м. Києві ради було надано на заміну, а не на встановлення шлагбаумів з посиланням на відповідь Головного управління контролю за благоустроєм КМР від 24.01.2012 на лист від 29.12.2011, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки з контрольної картки №12100122-Шв виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Головного управління контролю за благоустроєм вбачається, що її надано ТСББ «Комфорт» на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення у зв`язку з влаштуванням двох шлагбаумів, при цьому ТСББ «Комфорт» було надано лист звернення вх..№148-по від 29.05.2012 і план благоустрою та заявлено термін виконання робіт з 29.05.2012 по 29.06.2012, тобто контрольна картка була отримана, саме на влаштування двох шлагбаумів і здійснення звернення ТСББ «Комфорт» та отримання цієї картки відбулось вже після листа та відповіді на яку посилається апелянт.

Твердження апелянта про те, що станом на 01.12.2023 і по цей час шлагбауми не демонтовані є неспроможними, оскільки відповідно до акту демонтажу шлагбаумів їх було демонтовано 18.05.2012, після чого на виконання рішення загальних зборів ТСББ «Комфорт» від 18.09.2002, рішення правління ТСББ «Комфорт» від 07.06.2012, на підставі дозволу головного управління контролю за благоустроєм Київської міської держадміністрації (контрольна картка №12100122-Шв) було встановлено (два шлагбауми), про що 12.06.2012 складено та підписано акт монтажу шлагбаумів.

Посилання апелянта на акти державного виконавця від 13.09.2012, 20.09.2012 та 13.02.2013 щодо не проведення демонтажу (розбирання конструкції на окремі частини та знесення) шлагбаумів, зважаючи на встановлений органом досудового розслідування комплекс доказів, не спростовують рішення слідчого про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Жодних інших доводів на спростування встановлених слідчим під час досудового розслідування обставин адвокатом в апеляційній скарзі не наведено, а також конкретно не зазначено, яким чином показання вказаних ним в апеляційній скарзі свідків, у даному випадку, з урахуванням отриманих в ході досудового розслідування доказів, можуть вплинути на прийняте слідчим рішення. Те, що адвокат ОСОБА_6 не погоджується з висновками слідчого, не може вказувати на неповноту та неправильність досудового розслідування, оскільки під час досудового розслідування з`ясовано всі обставини, які мають істотне значення для цього провадження та всебічно, повно та об`єктивно перевірено обставини повідомлені начальника ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві у листі щодо вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги про невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження висновків слідчого в постанові та слідчого судді в ухвалі колегія суддів вважає необґрунтованими.

Що стосується посилань адвоката ОСОБА_6 на те, що подана ним в інтересах ОСОБА_7 заява про кримінальне правопорушення щодо самоуправних дій ОСББ ТСББ «Комфорт» щодо надання теплопостачання будинку, була долучена до цього провадження і слідчим не було вчинено жодних слідчих дій, то колегія суддів зауважує, що згідно із наданим під час апеляційного розгляду слідчою витягом з ЄРДР, обставини за даною заявою внесені до ЄРДР за номером кримінального провадження 0000517 від 16.03.2024 та у вказаному провадженні розпочато досудове розслідування, а тому посилання адвоката в цій частині не заслуговують на увагу.

Будь - яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни ухвали слідчого судді під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді є законними, обґрунтованими і вмотивованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , про закриття кримінального провадження № 0005059 від 21.03.2013 року - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_11