Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8726/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/576/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2024 року, якою задоволено клопотання тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області слідчого ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Любомль Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.11.2024 року включно, із визначенням розміру застави 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн. (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн.,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Вважає, ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що застосований до підозрюваного запобіжний захід є занадто суворим, а визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного. Вказує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має цивільну дружину, кримінальним правопорушенням не завдана будь-яка шкода, він має постійне місце проживання, є інвалідом. Посилається на те, що підозра необгрунтована за ч.4 ст.189 КК України необгрунтована, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені. Вважає, що слідчим суддею не встановлено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що тимчасово виконуючий обов`язки заступника начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000550 від 03.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у жовтні 2023 року у ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, на ґрунті вигаданого та не існуючого боргового зобов`язання виник злочинний умисел, направлений на вимогу передачі йому грошових коштів ОСОБА_11 , поєднаного з погрозою потерпілій та її доньці ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає у Німеччині, в обмеженні прав, свобод та законних інтересів останньої, а також в розголошенні відомостей, які потерпіла бажає зберегти в таємниці.

18.09.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день повідомлено останнього про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України підтверджується: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.08.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 03.08.2024, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 28.08.2024, протоколом огляду речей від 28.08.2024, протоколами НСРД; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 18.09.2024; протоколом затримання ОСОБА_7 від 18.09.2024.

Також слідчий послався на наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення , може незаконно впливати на потерпілу та іншу підозрювану, з якими він підтримує зв`язок з метою уникнення відповідальності , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином . Тому вважав, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, доведеність прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000550 від 03.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

18.09.2024 ОСОБА_7 було затримано у порядку ст.208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії особливо тяжкого злочину та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України підтверджується доказами, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, а саме : протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.08.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 03.08.2024, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 28.08.2024, протоколом огляду речей від 28.08.2024, протоколом про результати здійснення НСРД аудіо-відеоконтроль особи від 27.08.2024 відносно ОСОБА_14 , протоколом про результати здійснення НСРД аудіо-відеоконтроль особи від 27.08.2024 відносно ОСОБА_7 , протоколом огляду та вручення грошових коштів від 18.09.2024; протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 18.09.2024, під час якого вилучено грошові кошти у сумі 15 000 доларів США отриманих від ОСОБА_11 : протоколом закінчення контролю за вчиненням злочину відкритим фіксуванням від 18.09.2024.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника щодо необгрунтованості підозри є безпідставними.

Слідчим суддею також враховано доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілих, іншу підозрювану у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду обгрунтований грунтується на тому, що ОСОБА_15 під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим може вчиняти вказані спроби, оскільки є інвалідом та вільно пересувається за кордон.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підтверджується тим, що кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії і ще не всі речові докази вилучені

Ризик незаконно впливати на потерпілих, іншу підозрювану у цьому ж кримінальному провадженні обгрунтований тим, що підозрюваний ОСОБА_7 тривалий час підтримував зв`язок з вказаними особами і тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на останніх.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обгрунтований тим, що підозрюваний може вільно перетинути за кордон, у зв`язку з чим може не з`являтися до органу досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, даних про особу останнього та доведеності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є достатні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність вказаних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки слідчим суддею проведено аналіз всіх ризиків та наведено переконливі мотиви доведеності прокурором їх наявності.

Доводи апелянта про те, що до підозрюваного може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і в апеляційній скарзі сторони захисту.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо неврахування слідчім суддею даних про особу підозрюваного, а саме те, що він раніше не судимий, є інвалідом 3 групи, має цивільну дружину, кримінальним правопорушенням не завдана будь-яка шкода, має постійне місце проживання, на переконання колегії суддів не є переконливим аргументом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки це не стримало його від протиправної поведінки.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо непомірного розміру застави, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки розмір застави визначено в межах передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.11.2024 року включно, із визначенням розміру застави 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн. (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн. без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :