Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8286/24
Номер провадження 1-кс/711/2223/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000067 від 07.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, поданим в рамках кримінального провадження №0000067 від 07.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, вказуючи, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді голови правління ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДАШУКІВСЬКІ БЕНТОНІТИ» та фактично здійснюючи керування вказаним товариством, будучи службовою особою за ознакою виконання ним організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, будучи обізнаним з вимогами законодавства України, якими врегульовані правові засади державного регулювання використання надр та гірничих відносин, всупереч вищевказаних нормативно-правових актів, будучи обізнаним, що дію Спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001 № 2447 зупинено, проігнорував наказ Державної служби геології та надр України від 18.02.2016 № 65, не вжив дієвих заходів щодо зупинки виробничо-господарської діяльності ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДАШУКІВСЬКІ БЕНТОНІТИ» з видобування корисних копалин, в результаті чого в період часу з 01.03.2016 до 22.04.2016, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, під час зупинення дії Спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001 № 2447, працівники, які перебували в трудових відносинах з ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДАШУКІВСЬКІ БЕНТОНІТИ», за відсутності розпорядження про зупинення надродобувних робіт, з Дашуківської ділянки Черкаського родовища, розташованого: Черкаська область Лисянський (на даний час Звенигородський) район, північна околиця с. Дашуківка, здійснили видобування корисних копалин загальнодержавного значення глин бентонітових, обсягом не менше ніж 2,5 тис. тон., більш точний обсяг видобутих корисних копалин у ході досудового розслідування не встановлений. Видобуті корисні копалини переміщувались до приймальних споруд.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 24.11.2023 № 186/23-23, розмір відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок, як встановлено актом перевірки №06-06/27/2017-04/у (11) від ІНФОРМАЦІЯ_1 , самовільного користування надрами (бентонітові глини) ПАТ «ДАШ-БЕНТ» за березень 2016 року становить 1 157 520 грн. 00 коп.

Таким чином, голова правління ПАТ «ДАШ-БЕНТ» ОСОБА_4 , із порушенням встановлених законодавством правил, в період часу з 01.03.2016 до 22.04.2016, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, під час зупинення дії Спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001 № 2447, здійснив видобування корисних копалин загальнодержавного значення глин бентонітових, обсягом не менше ніж 2,5 тис. тон, в результаті чого інтересам держави завдано збитків на суму 1 157 520 грн. 00 коп.

У подальшому з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, в період часу з 01.03.2016 до 22.04.2016, ОСОБА_4 , будучи згідно з ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» службовою особою, яка здійснює керівництво ПАТ «ДАШ-БЕНТ», несе, відповідно до законодавства та установчих документів, відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, метою ведення якого, згідно з ст. 3 цього Закону, є надання повної, правдивої і неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства, умисно, протиправно, продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на отримання матеріальних благ на користь інших осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, достовірно знаючи, що видобуті корисні копалини загальнодержавного значення глина бентонітова, обсягом не менше ніж 2,5 тис. тон, є майном прямо та повністю одержаним злочинним шляхом, з метою приховування та маскування незаконного походження майна для подальшого розпорядження ним, поставив на бухгалтерський облік підприємства видобуті корисні копалини загальнодержавного значення глина бентонітова, обсягом не менше ніж 2,5 тис. тон, таким чином ПАТ «ДАШ-БЕНТ» набуло права власності на корисні копалини загальнодержавного значення глина бентонітова, обсягом не менше ніж 2,5 тис. тон,, одержані злочинним шляхом, чим інтересам держави завдано збитків відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 24.11.2023 № 186/23-23 на суму 1 157 520 грн. 00 коп.

11.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

Згідно санкції частини 1 статті 209 ККУ до винного може бути застосовано покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у власності ОСОБА_4 перебуває:

- квартира АДРЕСА_1 ;

- квартира АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, ініціатор клопотання вважає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкція ч. 1 ст.209 КК України, яка інкримінована ОСОБА_4 як вид покарання передбачає конфіскацію майна, а тому прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням та просив накласти арешт на майно належне на праві власності підозрюваному.

До початку судового засідання прокурор ОСОБА_3 надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд даного клопотання без його участі. Також зазначив, що клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України не прибуття в судове засідання слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.

У судове засідання власник майна підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник не викликалися, оскільки органом досудового розслідування доведена така необхідність для забезпечення накладення арешту на майно, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши зміст клопотання, матеріали додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді голови правління ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДАШУКІВСЬКІ БЕНТОНІТИ» та фактично здійснюючи керування вказаним товариством, будучи службовою особою за ознакою виконання ним організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, будучи обізнаним з вимогами законодавства України, якими врегульовані правові засади державного регулювання використання надр та гірничих відносин, всупереч вищевказаних нормативно-правових актів, будучи обізнаним, що дію Спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001 № 2447 зупинено, проігнорував наказ Державної служби геології та надр України від 18.02.2016 № 65, не вжив дієвих заходів щодо зупинки виробничо-господарської діяльності ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДАШУКІВСЬКІ БЕНТОНІТИ» з видобування корисних копалин, в результаті чого в період часу з 01.03.2016 до 22.04.2016, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, під час зупинення дії Спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001 № 2447, працівники, які перебували в трудових відносинах з ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДАШУКІВСЬКІ БЕНТОНІТИ», за відсутності розпорядження про зупинення надродобувних робіт, з Дашуківської ділянки Черкаського родовища, розташованого: Черкаська область Лисянський (на даний час Звенигородський) район, північна околиця с. Дашуківка, здійснили видобування корисних копалин загальнодержавного значення глин бентонітових, обсягом не менше ніж 2,5 тис. тон., більш точний обсяг видобутих корисних копалин у ході досудового розслідування не встановлений. Видобуті корисні копалини переміщувались до приймальних споруд.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 24.11.2023 № 186/23-23, розмір відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок, як встановлено актом перевірки №06-06/27/2017-04/у (11) від ІНФОРМАЦІЯ_1 , самовільного користування надрами (бентонітові глини) ПАТ «ДАШ-БЕНТ» за березень 2016 року становить 1 157 520 грн. 00 коп.

Таким чином, голова правління ПАТ «ДАШ-БЕНТ» ОСОБА_4 , із порушенням встановлених законодавством правил, в період часу з 01.03.2016 до 22.04.2016, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, під час зупинення дії Спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001 № 2447, здійснив видобування корисних копалин загальнодержавного значення глин бентонітових, обсягом не менше ніж 2,5 тис. тон, в результаті чого інтересам держави завдано збитків на суму 1 157 520 грн. 00 коп.

У подальшому з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, в період часу з 01.03.2016 до 22.04.2016, ОСОБА_4 , будучи згідно з ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» службовою особою, яка здійснює керівництво ПАТ «ДАШ-БЕНТ», несе, відповідно до законодавства та установчих документів, відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, метою ведення якого, згідно з ст. 3 цього Закону, є надання повної, правдивої і неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства, умисно, протиправно, продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на отримання матеріальних благ на користь інших осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, достовірно знаючи, що видобуті корисні копалини загальнодержавного значення глина бентонітова, обсягом не менше ніж 2,5 тис. тон, є майном прямо та повністю одержаним злочинним шляхом, з метою приховування та маскування незаконного походження майна для подальшого розпорядження ним, поставив на бухгалтерський облік підприємства видобуті корисні копалини загальнодержавного значення глина бентонітова, обсягом не менше ніж 2,5 тис. тон, таким чином ПАТ «ДАШ-БЕНТ» набуло права власності на корисні копалини загальнодержавного значення глина бентонітова, обсягом не менше ніж 2,5 тис. тон,, одержані злочинним шляхом, чим інтересам держави завдано збитків відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 24.11.2023 № 186/23-23 на суму 1 157 520 грн. 00 коп.

11.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, а саме у вчиненні дій, спрямованих на приховування та маскування незаконного походження майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Таким чином, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Пунктом 3 частини 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Частиною 5 зазначеної статті встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №400049952 від 21.10.2024, підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме - квартира АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, в даному випадку обмеження права власності шляхом накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності цілком відповідатиме принципу співмірності виконання завдань кримінального провадження, оскільки, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки реалізацію права власника майна, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тож, у даному випадку, саме не накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності, може призвести до подальшого його відчуження, що суперечить завданням кримінального провадження та унеможливить виконання покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 209 КК України, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та винесення обвинувального вироку, а тому клопотання підлягає до задоволення в частині накладення арешту на належне підозрюваному ОСОБА_4 нерухоме майно за адресою АДРЕСА_3 , шляхом заборони відчуження зазначеного майна, що забезпечить виконання можливого покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В той же час, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_4 , оскільки довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №400049865 від 21.10.2024 не підтверджується право власності підозрюваного ОСОБА_4 на зазначене нерухоме майно, а тому в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000067 від 07.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 07.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, на майно належне на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Заборонити відчуження вищевказаного майна до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала суду не пізніше наступного дня з дня оголошення надсилається особі, яка не була присутня в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1