ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1356/23
Провадження №1-кп/477/8/24
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

12 вересня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України.

10 вересня 2024 року від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання прокурора обґрунтовано продовженням існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні 10 вересня 2024 року клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_7 у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити, застосувавши відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Наголошував на відсутності будь-яких доказів продовження існування наведених прокурором ризиків.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити, вказуючи, що прокурором не доведені заявлені ризики. Підтримав позицію обвинуваченого про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши позиції учасників судового провадження в межах клопотання щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження, дослідивши докази, суд установив наступне.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 грудня 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 лютого 2022 року без права внесення застави.

Підставою для застосування вказаного запобіжного заходу стало наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України слідчим суддею визнаний недоведеним та відхилений.

Слідчим суддею також враховано, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину під час дії воєнного стану, відносно нього Дніпровським районним судом міста Києва у 2021 році ухвалено вирок, яким ОСОБА_5 визнаний винуватим за частиною першою статті 263 та частиною четвертою статті 296 КК України, однак вирок законної сили не набрав.

Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 лютого 2023 року, 15 березня 2023 року, 10 травня 2023 року (залишена без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 31 травня 2023 року) продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, в тому числі, до 17 червня 2023 року включно.

Ухвалами Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 червня 2023 року, 14 серпня 2023 року, 16 жовтня 2023 року, 27 листопада 2023 року, 18 січня 2024 року та від 06 березня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 раніше застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено до 04 травня 2024 року.

Листом-повідомленням від 02 травня 2024 року №477/1356/23/5881/2024, в порядку частини шостої статті 615 КПК України повідомлено Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» та сторонам кримінального провадження про неможливість розгляду клопотання прокурора в судовому засіданні, а також, що раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці, тобто до 24.00 години 02 липня 2024 року.

Ухвалами Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 травня 2024 року, 15 липня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 раніше застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено до 12 вересня 2024 року включно.

Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З огляду на частину 8 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року у справі №14-рп/2003, тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

Згідно пункту 36 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Адам`як проти Польщі (Adamiak v Poland), 20758/03,19 грудня 2006 року) в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

Системний аналіз норм КПК України вказує на те, що факт вчинення обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення без наявності інших істотних підстав в сукупності, не може бути беззаперечною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд уважає доведеними обставини, які свідчать про продовження існування ризиків у даному кримінальному провадженні, а саме можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, що передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Як зазначено в клопотанні прокурора, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується встановленими судом обставинами, викладеними в ухвалах слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва, в разі доведеності вини обвинуваченого, покарання за такий злочин передбачає позбавлення волі на тривалий строк, таким чином, усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_5 може переховуватись від суду.

Про продовження існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та переховування від суду свідчить те, що вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року, який ухвалою Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року, залишений без змін, ОСОБА_5 засуджений за частиною першою статті 263 та частиною четвертою статті 296 КК України до 5 років позбавлення волі, а відомостей про звернення вказаного вироку до виконання матеріали справи не містять.

Також, про існування указаного ризику може свідчити й те, що ОСОБА_5 є обвинуваченим за частиною другою статті 345 КК України та відносно нього здійснюється судове провадження у Дніпровському районному суді міста Києва.

Крім цього, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , вчинений ним під час дії воєнного стану, обвинувачений є військовослужбовцем, не відсторонений від служби, свідки у даному кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування допитані, ОСОБА_7 відкриті матеріали досудового розслідування, в тому числі протоколи допиту свідків, а станом на 15 липня 2024 року всі свідки у судовому засідання ще не допитані, тому обвинувачений може вживати заходи впливу на свідків, з метою зміни ними показань на його користь.

Доказів, що спростовують зазначений висновок суду матеріали судового провадження не містять, отже підстав вважати їх не об`єктивними не має.

Суд відхиляє позицію сторони захисту про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки, вказаний захід забезпечення кримінального провадження не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даному етапі судового провадження.

Вказане оцінювалося судом під час розгляду попередніх клопотань, пов`язаних з застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім цього, з указаною вище позицією суду неодноразово погоджувався Миколаївський апеляційний суд під час перегляду в апеляційному порядку ухвал Жовтневого районного суду Миколаївської області про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою та його продовження.

Ураховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 зможе ухилитися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, з одночасним відхиленням клопотання сторони захисту.

При цьому, суд наголошує, що продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку та відповідає характеру суспільного інтересу, визначеним процесуальним законом підставам і метою запобіжного заходу та є виправданим, оскільки справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Керуючись статтями 177, 183, 194, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою стоком на 60 днів, який діє до 10 листопада 2024 року включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 (

АДРЕСА_1 виконання ухвали про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 доручити ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 13 вересня 2024 року о 12 годині 25 хвилин.

СУДДЯ ОСОБА_8