печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000869 від 02.09.2022 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000869 від 02.09.2022 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2024 року, справа № 757/19237/24-к.

Просить зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000869 від 02.09.2022 року повернути ОСОБА_3 майно, зазначене у скарзі, вилучене на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2024 року, справа № 757/19237/24-к, під час проведення обшуку 14.05.2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що на вилучене майно арешт не було накладено, а відтак тимчасово вилучене майно підлягає поверненню.

Заявник у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд без його участі, скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 подав до суду заяву без його участі та заперечення, просив відмовити у задоволенні скарги з підстав, викладених у запереченнях.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України та у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Головним слідчим управління Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000869 від 02.09.2022 року.

У рамках вказаного провадження 14.05.2024 року ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2024 року, справа № 757/19237/24-к, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку, згідно протоколів обшуку від 14.05.2024 року, було вилучено майно, в тому числі, те яке заявник просить повернути.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Подаючи скаргу, особа, яка її подала посилається на те, що на вилучене 14.05.2024 року під час обшуку майно арешт накладено не було, проте жодних документів на підтвердження цього до суду не надано.

Разом з тим, слідчим суддею, встановлено, що в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2024 року, справа № 757/19237/24-к, якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , прямо вказано майно, що підлягає вилученню, в тому числі, яке у скарзі заявник просить слідчого суддю повернути.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене під час обшуку майно не є тимчасово вилученим у розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України, а відтак скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000869 від 02.09.2022 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2024 року, справа № 757/19237/24-к, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1