Справа № 541/2533/24
Провадження № 1-кп/541/270/2024
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2024 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000638 від 13.06.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Полтава, громадянки України, із середньою освітою, офіційно не працюючої, не заміжньої, малолітніх та неповнолітніх дітей не маючої, зареєстрованою проживаючою в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 11 червня 2024 року у вечірній час доби, правомірно перебуваючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_5 , користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи з прямим умислом, таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, в умовах воєнного стану, що ведений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який продовжено по теперішній час, викрала велосипед марки «Україна», що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, тим самим повністю довела свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому, в умовах воєнного стану, що є кваліфікуючими ознаками скоєного, ОСОБА_4 скоїла кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією про що надала відповідну заяву.

Потерпіла не заперечувала проти задоволення клопотання.

Прокурор вважала можливим закрити кримінальне провадження із зазначених підстав.

Розглянувши клопотання по суті, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов наступного висновку.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 гривень) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, до 9 серпня 2024 року кримінально караною крадіжка вважалася, якщо вартість вкраденого майна становить від 302,8 гривень, а після 9 серпня 2024 року дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 3028 гривень, карається за КУпАП.

З наведеного слідує, що з 09 серпня 2024 року змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

У Законі № 3886-ІХ, який набрав чинності 9 серпня 2024 року, змінилася вартість викраденого майна (розмір крадіжки) як ознаки складу злочину, передбаченого статтею 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації.

Згідно з пунктом 4-1частини 1статті 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На час вчинення ОСОБА_4 (11.06.2024) інкримінованого їй діяння, сума матеріальної шкоди, спричиненої потерпілій ОСОБА_5 , становила 1600,00 грн. і такі дії кваліфікувались за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Таким чином внесені законодавцем зміни, відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, призвели до декриміналізації діяння, а дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

З огляду на те, що Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини у даному випадку є підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати понесені на залучення експерта в розмірі 1514,56 грн слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 4, 5 КК України, Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX, ст.ст. 26, 100, 284, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_4 - задовольнити.

Кримінальне провадження 0000638 від 13.06.2024 заобвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності Законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати понесені на залучення експерта в розмірі 1514 грн. 56 коп. віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- велосипед марки «Україна» жіночого типу з діаметром коліс 28, який зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1