УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року

м. Київ

Справа № 1-3/2007

Провадження № 51-6474 зр 18

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року,

встановив:

За вироком Апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2007 року ОСОБА_4 засуджено: за п. п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого; за ч. 4 ст.187 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого; за ч. 2 ст. 121 КК України до 10 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі; за ч. 3 ст.187 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого; за ч. 3 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України суд призначив ОСОБА_4 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, й згідно з положеннями ст. 71 КК України суд остаточно призначив ОСОБА_4 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Суд також постановив стягнути з ОСОБА_4 : на відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_5 650 грн; на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 - 1 000 грн, потерпілого ОСОБА_7 - 6 000 грн, потерпілої ОСОБА_8 - 2 000 грн та 10 540, 80 грн на відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди.

Крім того, судом постановлено рішення про стягнення із засудженого коштів для відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочинів та судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_9 залишено без задоволення, а вирок апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2007 року щодо ОСОБА_4 -- без змін.

08 серпня 2024 року до Верховного Суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення вказаної ухвали Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року, оскільки зазначене рішення суду є йому незрозумілим.

Зокрема, вказує, що йому не зрозуміло, чому ухвала Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року була постановлена без участі захисника чи іншого фахівця у галузі права.

Перевіривши заяву засудженого ОСОБА_4 , колегія судів дійшла висновку, що її необхідно повернути, враховуючи наступне.

Процесуальний інститут роз`яснення судового рішення, який закріплено статтею 380 КПК України 2012 року, має забезпечити усунення неможливості виконання судових рішень, якщо судове рішення є незрозумілим.

Судовий розгляд кримінальної справи щодо засудженого ОСОБА_4 здійснювався і завершений за правилами і в порядку, передбачених КПК України 1960 року, який не передбачав процедури роз`яснення судових рішень.

Судом касаційної інстанції є Верховний Суд, компетенцію якого щодо рішень

Верховного Суду України визначено Законом України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (§ 3 Перехідних положень розділу 4), Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року (розділ ХІ Перехідних положень).

Системне тлумачення кримінальних процесуальних норм глави 29 розділу ІV

глави 32 розділу V, розділу ХІ КПК 2012 року, Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VІІІ (розділу 4 § 3 перехідних положень) дає підстави до висновку,

що до касаційних проваджень, закінчених до набрання чинності цим Кодексом,

у частині роз`яснення судових рішень мають застосовуватися положення

КПК 1960 року, де відсутні положення, які передбачають процедуру роз`яснення судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного та у зв`язку з тим, що КПК 1960 року не містить норми, яка регулює процесуальний інститут роз`яснення судового рішення, колегія суддів касаційного суду позбавлена можливості розглянути подану засудженим ОСОБА_4 заяву про роз`яснення ухвали Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року.

Така позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, відображеною, зокрема, в ухвалах від 16 грудня 2019 року (справа № 658/1015/17), від 30 липня 2021 року (провадження № 51-3737 зр21), від 13 листопада 2023 року (провадження № 51-6773 зр23).

Керуючись положеннями глави 31 розділу 4 КПК 1960 року, розділу ХІ,

глави 29 розділу ІV, глави 32 розділу V КПК 2012 року, розділу 4 § 3 перехідних положень Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», Суд

постановила:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3