Справа 522/1948/24
Провадження 1-кп/522/1609/24
УХВАЛА

23.07.2024 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши об`єднане кримінальне провадження за ЄРДР №0000004 від 02.01.2024, № 0000062 від 29.01.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, на утриманні дітей не має, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 терміном на шістдесят днів, з альтернативоювизначення застави у 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування зазначеного запобіжного заходу не змінились та не відпали.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість заявлених ризиків, у зв`язку з чим просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Так, ухвалою суду від 18.06.2024 обвинуваченому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16.08.2024, залишено заставу, в якості альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На даний час судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато, докази суду не надавались та судом - не досліджувались.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 неодружений, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у обвинуваченого легальних джерел отримання засобів для існування та відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

Таким чином, заявлені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: спроби переховуватися від судута вчинити інше кримінальні правопорушення продовжують існувати.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Наявні відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе запобігти наявним ризикам.

Доказів наявності підстав, що унеможливлюють тримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я, стороною захисту не надано та в ході розглядусудом - не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід наразі не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню, а клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 - слід задовольнити.

Водночас, продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, керуючись ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому заставу у межах передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.00 коп.

На думку суду, внесення застави саме у такому розмірі здатне гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31,32, 110, 177-183, 315, 370,372, 376, 392, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 60 (шістдесяти днів), тобто до 20 вересня 2024 року.

Залишити обвинуваченому ОСОБА_4 у якості альтернативного запобіжного заходу, заставу у 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії зазначеного запобіжного та покласти на обвинуваченого строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню, і може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1