Провадження №1-кс/369/3479/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001674 від 24.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001674 від 24.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 23.11.2024 близько 22:14 годин в АДРЕСА_1 , автомобілем Jeep Patriot реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебігав проїзну частину у невстановленому місці. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 тілесні ушкодження, доставлений в Київську обласну клінічну лікарню.

23-24.11.2024 старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, під час якого оглянуто транспортний засіб - автомобіль Jeep Patriot реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому зафіксовано сліди та пошкодження, що утворились внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди. В подальшому з метою збереження майна вказаний транспортний засіб було поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

Виходячи з того, що автомобіль Jeep Patriot реєстраційний номер НОМЕР_1 причетний до дорожньо-транспортної події та містить на кузові сліди вчинення кримінального правопорушення, вказаний транспортний засіб необхідно дослідити та встановити ряд питань, а саме встановити технічну справність гальмівної системи та рульового керування транспортного засобу, тобто призначити та провести відповідні необхідні інженерно-транспортні експертизи, тому арешт зазначеного автомобіля для кримінального провадження буде мати доказове значення. Без проведення відповідних експертиз із зазначеним транспортним засобом неможливо іншим способом довести усі обставини, які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Вилучений автомобіль Jeep Patriot реєстраційний номер НОМЕР_1 , є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою слідчого від 25.11.2024, вказаний автомобіль було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є, відповідно до п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів, а саме автомобіля Jeep Patriot реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення.

Автомобіль Jeep Patriot реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_3 .

На підставі вищевикладеного, прокурор просив слідчого суддю накласти арешт на час проведення необхідних судових експертиз на речовий доказ - автомобіль Jeep Patriot реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_3 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження даного майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001674 від 24.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на час проведення необхідних судових експертиз на речовий доказ - автомобіль Jeep Patriot реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_3 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження даного майна.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1