УХВАЛА

22 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 756/12794/23

провадження № 51-4814ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на судове рішення стосовно засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 .

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів вважає, що захисником при зверненні до Касаційного кримінального суду не додержано вимог, передбачених цією статтею.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 ч. 2 вказаної статті, у касаційній скарзі зазначаються судове рішення, що оскаржується, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Однак касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник не погоджується з постановленими щодо ОСОБА_5 вироком Оболонського районного суду

м. Києва від 17 листопада 2023 року та вироком Київського апеляційного суду

від 03 вересня 2024 року, натомість, за результатами перегляду зазначеного вироку місцевого суду, Київським апеляційним судом постановлено ухвалу від

03 вересня 2024 року, яким вказаний вирок залишено без змін.

Крім того, обґрунтування касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ч. 1

ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Як убачається зі змісту скарги, захисник посилається на те, що судом неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК, до того ж, зазначає про незаконність засудження останнього за ч. 5 ст. 407 КК, й, водночас, не погоджується з призначеним ОСОБА_5 покаранням за ч. 2 ст. 309 КК, чим допускає суперечності й позбавляє Суд можливості встановити його дійсну позицію, з чим саме він не погоджується. При цьому, захисник вказує на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, у касаційній скарзі захисник зазначає про відсутність технічного носія інформації, на якому зафіксовано запис судового засідання в суді першої інстанції, проте, як убачається з ухвали суду апеляційної інстанції, яка міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, цим судом під час апеляційного розгляду цього кримінального провадження, досліджено запис судового засідання місцевого суду.

Відповідно до ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, захисник, не погоджуючись з постановленими судовими рішеннями, та, вважаючи, зокрема, незаконним вирок місцевого суду, ставить питання про його скасування і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, натомість у прохальній частині скарги, викладаючи свої вимоги до суду касаційної інстанції, просить скасувати вирок Київського апеляційного суду від

03 вересня 2024 року та не зазначає жодних вимог щодо вироку суду першої інстанції. Таким чином, вимоги є неконкретними та не узгоджуються з положеннями

ст. 436 КПК, а відтак, підлягають уточненню.

Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній зазначеного обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги захисника

не долучено належних копій оскаржуваних судових рішень стосовно

ОСОБА_5 , а лише їх знеособлені копії отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, скаржник не надав усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на судове рішення стосовно засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3