Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7703/24
Номер провадження 1-кс/711/2014/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення прокурора про підозру, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , відповідно до якої скаржник просить скасувати повідомлення про підозру від 25.07.2024, складене керівником Черкаської обласної прокуратури у кримінальному провадженні №0000046 від 15.08.2023 та вручене ОСОБА_6 25.07.2024 прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Зобов`язати сторону обвинувачення в особі уповноважених осіб органу досудового розслідування або прокурора, яким здійснюється нагляд за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва внести відомості про скасування повідомлення про підозру до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги зазначено, що упровадженні СУ ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000046, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 15.08.2023.

Скаржниу вказує, що ОСОБА_6 25.07.2024 вручено повідомлення про підозру за ч.2 ст.367 КК України. Указане повідомлення про підозру складене 25.07.2024 керівником Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , яка 24.07.2024 була включена до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні як старший групи прокурорів, та цього ж дня вручене прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про що наявна відмітка у повідомленні про підозру.

Підставою вручення повідомлення про підозру прокурором відділу прокуратури області ОСОБА_3 оголошене ОСОБА_6 є доручення керівника прокуратури Черкаської області від 25.07.2024 про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, яке складене та видане на підставі ст.ст.36, 37 КПК України.

Вважає, що указане повідомлення про підозру підлягає до скасування як таке, що складене незаконно без достатніх правових підстав із допущеними процесуальними порушеннями.

Так, саме з повідомлення про підозру розпочинається притягнення до кримінальної відповідальності як стадія кримінального провадження (п.14 ч.1 ст.3 КПК України).

Відповідно до ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Пунктом 16 частини третьої статті 42 КПК України надано право підозрюваному оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Пунктом 10 частини першої статті 303 КПК України передбачено, що в досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Тобто, повідомлення про підозру можливо оскаржити тільки в межах досудового розслідування.

На даний час у кримінальному провадженні на думку захисту існують підстави для скасування складеного та врученого 25.07.2024 ОСОБА_6 повідомлення про підозру.

Так, відповідно до ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках … наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом ст.481 КПК України, письмове повідомлення про підозру сільському, селищному, міському голові здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.481 КПК України керівник обласної прокуратури може доручити іншим прокурорам здійснити письмове повідомлення про підозру особам, визначеним частиною першою цієї статті, у порядку, передбаченому частинами першою і другою статті 278 цього Кодексу.

З аналізу названої норми вбачається що під поняттям «доручення» мається на увазі відповідне окреме процесуальне рішення, оскільки іншого механізму реалізації своїх повноважень прокурором у кримінальному провадженні КПК не передбачено, адже в силу положень ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно зі ст.110 КПК процесуальним рішенням є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Отже, процесуальне рішення про доручення керівника регіональної прокуратури іншим прокурорам здійснити повідомлення про підозру спеціальному суб`єкту (сільському голові) повинно оформлюватися відповідним рішенням з дотриманням ст.109 КПК України, - у формі постанови, яка має містити складові, визначені у ч.5 ст.110 КПК.

Одночасно про доручення здійснити повідомлення про підозру ОСОБА_6 відповідне процесуальне рішення у вигляді постанови не приймалося, що ставить під сумнів законність дій сторони обвинувачення при здійсненні такого повідомлення, дійсність вчинених процесуальних дій, а також свідчить про наявність підстав для скасування такого повідомлення про підозру з підстав порушення норм процесуального права.

Також скаржник вважає, що існують і інші підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Так, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; інше.

Про справедливість кримінального провадження може свідчити застосування належної правової процедури.

За змістом статті 6 МКПЛ особа має право в доступній формі отримати інформацію про зміст висунутого їй обвинувачення.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_6 злочину, передбачає невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Сфера службової недбалості визначається межами службової компетенції службової особи, колом її повноважень, а тому відповідальність за ст.367 КК настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Для висновку про наявність у діях особи об`єктивної сторони службової недбалості необхідно також встановити, які конкретні обов`язки й у якому порядку вона повинна була виконати в існуючій обстановці.

Системний аналіз положень ст.367 КК України дає підстави вважати, що відповідальність за цією нормою настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Сфера службової недбалості визначається межами службової компетенції службової особи, колом її повноважень.

Для висновку про наявність у діях особи об`єктивної сторони службової недбалості необхідно також встановити, які конкретні обов`язки й у якому порядку вона повинна була виконати в існуючій обстановці (постанова ККС ВС у справі № 742/3620/2131 липня 2024 року).

Викладаючи ж зміст об`єктивної сторони кримінального правопорушення та обставини його вчинення відносно ОСОБА_6 , прокурор указав, що вона, обіймаючи посаду сільського голови Балаклеївської сільської ради VIII скликання у травні липні 2023 року неналежно виконала свої службові обов`язки під час укладення та виконання договору № 51-2023 від 16.05.2023 з ПП «Юлком-Сервіс» щодо влаштування захисної фортифікаційної споруди (найпростіше укриття) цивільного захисту для опорного закладу освіти « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що спричинило тяжкі наслідки Балаклеївській територіальній громаді.

Відповідно до обставин справи 16.05.2023 між Балаклеївською сільською радою в особі ОСОБА_6 та ПП «Юлком-Сервіс» в особі директора ОСОБА_8 укладено договір поставки № 51-2023. У повідомленні про підозру також висловлене припущення про те, що земельна ділянка, де знаходиться укриття вільна від забудови, а тому це є нове будівництво. На території опорного закладу освіти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » побудована нова захисна споруда цивільного захисту, а також наведено ряд порушень нормативно-правових актів. Підсумовуючи зміст об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення слідчий у повідомленні про підозру відзначив, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду сільського голови Балаклеївської сільської ради, всупереч вимогам чинного законодавства:

- Не залучила проектну організацію для розробки проектної документації на будівництво;

- Не уклала договір будівельного підряду відповідно до вимог ст.875 ЦК України;

- Не забезпечила участь авторського та технічного нагляду, що унеможливило здійснення належного контролю за дотриманням вимог законодавства службовими особами ПП «Юлком-Сервіс» та призвело до невідповідності споруди вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва.

На думку сторони обвинувачення внаслідок неналежного виконання ОСОБА_6 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них 15.07.2024 Балаклеївською сільською радою на виконання договору № 51-2023 від 16.05.2023 безпідставно перераховано ПП «Юлком-Сервіс» кошти місцевого бюджету в загальній сумі 5 400 000 грн., що більше ніж у 4023 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення, тим самим Балаклеївській сільській громаді спричинено тяжкі наслідки на вказану суму.

Таким чином на думку сторони обвинувачення, встановлення достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх посадових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Одночасно при викладі дій, інкримінованих ОСОБА_6 прокурор, який складав повідомлення про підозру, не зазначив, які нормативно правові акти покладають на ОСОБА_6 обов`язки, невиконання яких сторона обвинувачення визначає злочинними.

Зазначена обставина явно свідчить про порушення ст.6 МКПЛ на початковій стадії притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, у повідомлення про підозру не вказано які з покладених обов`язків за посадою сільського голови не виконала чи неналежно виконала ОСОБА_6 , що призвело до настання тяжких наслідків.

У наслідок таких недоліків повідомлення про підозру сторона захисту позбавлена можливості захищатися від висунутої підозри, адже невідомо, невиконання та порушення яких обов`язків призвело до настання суспільно-небезпечних наслідків.

Указані обставини відмічають відсутність підстав для повідомлення ОСОБА_6 про підозру. Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п.175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Аналізуючи положення практики ЄСПЛ, можна дійти висновку, що обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. Крім того системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають під час кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі ухвалення тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків.

Водночас, вони застосовуються як для ухвалення процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, ч.5 ст.234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

Отже, повідомлення про підозру на підставі п.3 ч.1 ст.276 КПК передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)». У цьому контексті необхідно з`ясувати яким є рівень цього стандарту саме з метою повідомлення особі про підозру. Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) з ухваленням відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення.

Водночас, стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Отже, рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від: (1) рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомленням її про підозру та (2) терміну здійснення ефективного розслідування. У разі, коли повідомлення про підозру спричинює лише виникнення обов`язків підозрюваного, які передбачені пунктами 1 та 3 ч.7 ст.42 КПК, та не тягне для нього інших обмежень, то і наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення повинна досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання), необхідного для виправдання зазначеного вище втручання в права, свободи і законні інтереси людини.

Окрім того, з моменту повідомлення особі про підозру, вона набуває статусу підозрюваного. Оскільки обсяг процесуальних прав підозрюваного (ст.42 КПК) значно більший, ніж у особи, якій таке повідомлення ще не вручене (хоча фактичні обставини можуть свідчити про подібну перспективу), вона набуває можливостей активно себе захищати, відстоювати свою позицію у кримінальному провадженні, з моментом повідомлення особі про підозру фактично пов`язується початок реалізації принципу змагальності у кримінальному процесі.

Разом із тим з урахуванням вже указаних доводів, сторона захисту вважає, що у кримінальному провадженні не було достатніх підстав для повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

Сторона обвинувачення, описуючи в повідомленні про підозру дії ОСОБА_6 явно та відверто ігнорує положення договору поставки, з яким пов`язується вчинення злочину, та які вказують на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_6 та настанням будь-яких наслідків.

Службова недбалість як діяння, передбачене ст.367 КК України, належить до злочинів із матеріальним складом, який за ч.2 ст.367 КК України визнається закінченим із моменту спричинення тяжких наслідків.

Настання тяжких наслідків від службової недбалості є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Відсутність таких наслідків може свідчити про вчинення службовою особою лише дисциплінарного чи адміністративного проступку (постанова ВС від 06 червня 2024 року у справі № 308/5823/18).

Відповідно до змісту повідомлення про підозру з рахунку сільської ради безпідставно перераховано кошти в сумі 5 400 000 грн., що і є збитками.

Таким чином, предметом дослідження у кримінальному провадженні є правові відносини та дії їх учасників, які склалися між Балаклеївською сільською радою та ПП «Юлком-Сервіс» і які виразилися в укладенні та виконанні умов договору поставки від 16.05.2023 № 51-2023.

При цьому договір поставки, згідно чинного законодавства, є одним з різновидів договору купівлі-продажу і аналогічний йому за формою, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Укладання цього договору вбачається надзвичайно зручним як для юридичних осіб, так і для фізичних осіб-підприємців та часто використовуються в підприємницькій діяльності. За договором поставки, відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Сторона обвинувачення не звернула уваги на відповідні положення договору № 51- 2023 від 16.05.2023 який є договором поставки (читати купівлі продажу), відповідно до умов якого постачальник ПП «Юлком-Сервіс» в особі директора ОСОБА_8 передає у власність покупцеві (продає), а покупець (сільська рада) оплачує ТОВАР: «Захисна фортифікаційна споруда (найпростіше укриття) цивільного захисту для опорного закладу освіти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Балаклеївської сільської ради Черкаської області за кодом ДК 021:20-5 Конструкції та їх частини (44211100-3-Модульні та переносні споруди), згідно зі специфікацією».

Отож предметом договору стали не перелік робіт, не будівництво, а придбання товарно-матеріальних цінностей з визначеною вартістю 5 400 000 грн. (в т. ч. ПДВ 900 000 грн.). При цьому сторона обвинувачення не звернула увагу на п.п.4.1. цитованого договору, відповідно до якого доставка, завантаження, розвантаження та підключення товару здійснюється автотранспортом і силами постачальника за власні кошти.

Отож за таких обставин сільська рада не платила коштів постачальнику за доставку і підключення товару. За змістом специфікації, яка є невід`ємним додатком до договору поставки, товар, який постачався покупцеві має найменування «Захисна фортифікаційна споруда (найпростіше укриття) цивільного захисту для опорного закладу освіти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Балаклеївської сільської ради Черкаської області за кодом ДК 021:20-5 Конструкції та їх частини (44211100-3- Модульні та переносні споруди), згідно зі специфікацією»; кількість 1, вартість за одиницю 5 400 000 грн.

Відповідно до п.п.3, 5 розділу ІІ технічного завдання, яке є додатком до договору № 51-2023, ціна тендерної пропозиції включає всі витрати, автотранспортні, навантажувальні-розвантажувальні роботи, інші витрати та супутні послуги, які будуть виконуватися постачальником. У будь-якому випадку, вартість супутніх послуг та робіт не оплачується. Учасник має за свій рахунок здійснити доставку захисного модуля (комплексу), підключення, інструменту для підключення комплексу, робітників на об`єкт замовника. При цьому склад споруди також визначений в технічному завданні, а саме в п.п.4 розділу 2 техзавдання.

Таким чином Балаклеївська сільська рада придбала конкретно визначений товар, який перебуває на території опорного навчального закладу, має вартість 5 400 000 грн., є осяжним та доступним для сприйняття органоліптичним методом (очима, на дотик…).

Згідно акту введення в експлуатацію основного засобу та довідки сільської ради, придбаний товар на підставі договору № 51-2023 перебуває на балансі сільської ради з балансовою вартістю в розмірі суми його придбання. Однак за змістом повідомлення про підозру саме виконання постачальником умов договору поставки в частині заглиблення захисного модулю на глибину 3.7. метрів без розроблення дорогвартісного проекту, без залучення технічного нагляду, та виконання інших дій призвело до кваліфікації правових відносин щодо придбання захисного модулю як злочинних дій.

За таких обставин єдиним фактором, який не відносив би дії з розміщення захисного модулю на території опорного навчального закладу до дій, що підпадають під ознаки злочину стало б просте розміщення указаного модулю на поверхні земельної ділянки, що за змістом повідомлення про підозру не передбачало б проведення будь-яких робіт з будівництва.

Крім того, за змістом договору № 51-2023 саме на постачальнику лежить відповідальність із постачання якісного та комплектного товару, його доставка, підключення (заглиблення на глибину до 3.7 метрів на рівні підлоги).

За таких обставин захист переконаний, що процедурні порушення, описані в повідомленні про підозру, не містять даних про наявність складу інкримінованого правопорушення в діях ОСОБА_6 в силу відсутності будь-яких збитків.

Слід звернути увагу, що відповідно до акту оцінки об`єкту (будівлі, споруди, приміщення) щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття, товар, який був придбаний та установлений на виконання умов договору поставки № 51-2023, перевірений комісійно та рекомендовано для використання як найпростішого укриття.

При цьому у постанові про відмову в задоволенні клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи від 11.09.2024, яку винесено у зв`язку із розглядом поданого клопотання, прокурор відзначив, що сторона обвинувачення не ставить під сумнів вартість придбаного товару (укриття).

На даний час кримінальне провадження перебуває на завершальній стадії. При цьому на стадії розслідування стороною обвинувачення допущено такі помилки і порушення, які в подальшому не можливо буде виправити під час наступної стадії кримінального провадження.

Як наслідок права ОСОБА_6 зазнають непоправного втручання. У зв`язку із наведеним, на думку захисту, єдиним способом захисту прав ОСОБА_6 наразі є подання скарги на повідомлення про підозру, висунуту їй 25.07.2024.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав скаргу та повідомив, що 25.07.2024 ОСОБА_6 вручено прокурором ОСОБА_3 підозру. Саме повідомлення про підозру необґрунтоване, а також містить процедурні порушення. При врученні повідомлення наявні порушення, які викладені у скарзі. Порушено процедуру самого повідомлення підозри, керівником Черкаської обласної прокуратури надано доучення щодо вручення повідомлення про підозру особі, однак, будь-які рішення в кримінальному провадженню мають бути прийняті прокурорами у письмовій формі у вигляді постанови. Також, у підозрі не вказано, які посадові обов`язки було порушено ОСОБА_6 . Тому підозра необґрунтована, вона є незрозумілою для підозрюваної та потребує скасуванню.

Скаржник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала адвоката, додала, що діяла в інтересах дітей. Кошти були виділені на укриття, яке було закуплено. Кошти було перераховано, тобто ніяких незаконних розтрат, кошти були спрямовані на закупівлю укриття, що і було зроблено. В її діях відсутній злочин, вона так вважає.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення скраги. Вказала, що зміст повідомлення про підозру повністю відповідає Закону. Підозра була складена керівником Черкаської обласної прокуратури із дотриманням процедури та положень КПК України щодо доручення процесуальному проркурору вручити повідомлення про підозру в день його складання.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку прокурора. Вказав, що достатньо зібраного матеріалу щоб оголосити підозру. Підозру вважає обґрунтованою та належо врученою..

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст.303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про повідомлення про підозру після двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Слідчий суддя зазначає, що КПК України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру, та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення.

Однак, враховуючи положення ст.ст.8, 22, 26, глави 22 КПК України, зважаючи на правову природу зазначеного виду оскарження, враховуючи зміст скарги, в ході його здійснення слідчим суддею загалом перевіряється наявність підстав для повідомлення про підозру, зміст такого повідомлення про підозру та дотримання стороною обвинувачення процесуального порядку такого повідомлення.

Щодо строків звернення із скаргою на повідомлення про підозру.

З матеріалів скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржуване повідомлення про підозру ОСОБА_6 було здійснено 25.07.2024, а скарга на вказану підозру подана 01.10.2024 тобто зі спливом більше двох місяців з дня повідомлення про підозру. При цьому, слідчим суддею встановлено, що на момент звернення до суду із вказаною скаргою та на момент її розгляду рішень про закриття кримінального провадження чи звернення з обвинувальним актом до суду, органом досудового розслідування, не приймалося.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу подано з дотриманням строків, передбачених п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Підстави для повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

З долученого захисником повідомлення про підозру від 25.07.2024 вбачається, що підставою вручення підозри ОСОБА_6 була наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.267 КК України.

Перевіряючи наявність вказаної підстави для повідомлення про підозру, слідчий суддя виходить з того, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Слідчий суддя зазначає, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору винуватості або невинуватості особи, з врахуванням положень ст.17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих досудовим розслідуванням доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості та достатності.

Тобто під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є, зокрема, питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення їй про підозру.

Із урахуванням цього, стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри. При цьому, виходячи із системного аналізу п.3 ч.1 ст.276 та п.1 ч.3 ст.132 КПК України, він є нижчим, ніж стандарт «обґрунтованої підозри», оскільки останній використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Таким чином, слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення саме вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку.

У зв`язку із цим слідчий суддя під час розгляду скарги вирішує питання про доведеність тих обставин, на які посилається сторона захисту у скарзі, та чи можуть бути такі обставини підставою для висновку про недостатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000046 від 15.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України за фактом розтрати майна в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовими обов`язками сільським головою однієї із сільських рад на території Черкаської області, в умовах воєнного стану.

Окрім того, як вбачається з доданого прокурором в судовому засіданні витягу з ЄРДР в ході досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що службові особи Балаклеївської сільської ради VIII скликання у травні липні 2023 року неналежно виконали свої службові обов`язки під час укладення та виконання договору № 51-2023 від 16.05.2023 з ПП «Юлком-Сервіс» щодо влаштування захисної фортифікаційної споруди (найпростіше укриття) цивільного захисту для опорного закладу освіти « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що спричинило тяжкі наслідки Балаклеївській територіальній громаді.

Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_6 підозрюється у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального праовпрушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Так, за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_6 обіймаючи посаду сільського голови Балаклеївської сільської ради VIII скликання у травні липні 2023 року неналежно виконала свої службові обов`язки під час укладення та виконання договору № 51-2023 від 16.05.2023 з ПП «Юлком-Сервіс» щодо влаштування захисної фортифікаційної споруди (найпростіше укриття) цивільного захисту для опорного закладу освіти « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що спричинило тяжкі наслідки Балаклеївській територіальній громаді.

При цьому, надані стороною захисту доводи, не спростовують того факту, що мали місце події, що розслідуються стороною обвинувачення в рамках даного кримінального провадження, про які зазначено в повідомленні про підозру від 25.07.2024.

Водночас, у контексті доводів сторони захисту, слід відзначити, що в межах розгляду скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя не вправі оцінювати зібрані під час досудового розслідування докази з точки зору їх достатності для складання та направлення до суду обвинувального акту щодо підозрюваного.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Слідчий суддя також зазначає, що доведення чи не доведення кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_6 , так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а також належність, допустимість та достатність доказів вирішується виключно в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

На стадії досудового розслідування визнання доказів слідчим суддею недопустимими можливо лише у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті під час подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження.

Отже, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що при перевірці доводів та обставин, на які посилається сторона захисту, як на підстави для скасування повідомлення про підозру, захисником не наведено обставин, які б очевидно вказували на непричетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого їй повідомлено про підозру, відсутність достатніх підстав для підозри, тобто про її необґрунтованість.

Наявні події, які були предметом розгляду компетентних органів, що проявилося у оголошенні підозри ОСОБА_6 , тому, вказане досудове розслідування проведене у відповідності для встановлення істини, яка потребує доведення в ході судового розгляду при зясуванні детальних обставин події, що інкримінується через інститут належності та допустимості доказів, прийняття рішення з цього приводу судом при розгляді кримінального провадження по суті обвинувачення.

Разом із тим, вищенаведеним слідчим суддею не встановлюється наявність в діях ОСОБА_6 вини у вчиненні кримінального правопорушення за обставин викладених у підозрі, оскільки обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінці в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Щодо дотримання вимог КПК України змісту повідомлення про підозру.

Вимоги до змісту письмового повідомлення про підозру закріплені у статті 277 КПК України. Письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як вбачається з долученого до скарги повідомлення про підозру ОСОБА_6 складене 25.07.2024 керівником Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 зазначеним вимогам відповідає, оскільки містить усі відомості, передбачені п.1-8 ч.1 ст. 277 КПК України.

Крім того, враховано специфічний суб`єкт кримінального правопорушення, що має процесуальні наслідки, які також були дотримані, у складанні письмового повідомлення про підозру саме керівником Черкаської обласної прокуратури.

Також, у повідомленні про підозру міститься достатній виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які сторона обвинувачення вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано підозру із зазначенням дій, які, за версією органу досудового розслідування, були вчинені підозрюваним, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

З огляду на це, слідчий суддя доходить до висновку про відповідність змісту даного повідомлення про підозру вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали стороні захисту в повному обсязі реалізувати своє право на захист, в т.ч. формувати стратегію і тактику захисту.

Щодо строків та порядку вручення повідомлення про підозру.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України, зокрема порядок повідомлення про підозру передбачений ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України.

Як вже було зазначено вище 25.07.2024 кервником Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 було складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального праовпрушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.42 КПК підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.1 ст.278 КПК письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, слідчий або прокурор повинен у день складення повідомлення про підозру вжити заходів до вручення повідомлення, а у випадку неможливості зазначеного через невстановлення місцезнаходження особи, вжити заходів для вручення повідомлення у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 , 25.07.2024 було повідомлено та вручено повідомлення про підозру прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуаруи ОСОБА_3 .

Тобто питання строків повідомлення підозри також стороною обвинувачення були належно дотримані.

В судовому засіданні додано постанову від 24.09.2024 заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 про заміну групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Враховуючи доводи сторони захисту дійсно слід розрізняти «складання» та «вручення» підозри, які є дві різні процесуальні дії. В положеннях ст. 481 КПК не міститься обов`язкової вимоги щодо вручення письмового повідомлення про підозру депутату місцевої ради, сільському, селищному, міському голові особисто Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.

Тобто, "здійснення письмового повідомлення" означає складання тексту письмового повідомлення про підозру правомочним прокурором. І в даному випадку дане положення було дотримане, при цьому керівник Черкаської обласної прокуратури на момент складання письвого повідомлення входила до складу групи прокуорів, що узгоджується із процесуальним Законом. Що стосується вручення письмового повідомлення відповідній особі, то у коментованій статті Генерального прокурора, його заступника, прокурора Автономної Республіки Крим, області, міст Києва або Севастополя не зобов`язано безпосередньо здійснювати такі дії. Вручення письмового повідомлення, як випливає з тексту ст. 278 КПК, за певних умов може здійснюватися у спосіб, передбачений КПК. Для вручення повідомлень, тобто направлення поштою, електронною поштою, факсимільним зв`язком. Таким чином, складання тексту повідомлення про підозру щодо осіб, вказаних у ст. 480 КПК, здійснюється уповноваженим прокурором, вручення ж повідомлення може здійснюватися як вказаними особами, так і прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у відповідному провадженні", якщо повідомлення про підозру складено та підписано керівником регіональної прокуратури, який доручив цьому прокурору вручити його. Дана правова позиція сформована Верховним судом 15.04.2021.

Що стосується форми такого доручення та посилання сторони захисту, що воно має бути прийняте, як процесуальне рішення постановою.

З даного питання слід зазначити наступне, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Таким чином законодавством не встановлено, що доручення регіонального керівника прокуратури для виконання вручення підозри має бути прийняте у формі постанови, тобто форма доручення для уповноваження виконання вказаних дій дотримана в даному випадку, хоч і не винесена та адресована процесуальним документом у вигляді постанови. Беручи до уваги обставини, досліджені у судовому засіданні, приходжу до висновку, що підозра складена уповноваженою особою та вручена за дорученням цієї ж особи процесуальним прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , що було також предметом дослідження.

За таких обставин твердження захисника про наявність порушень вимог ст.278 КПК України є необґрунтованими.

Враховуючи вище наведе, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а скаргу адвоката ОСОБА_5 вважає такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.276-278, 303, 305-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення прокурора про підозру відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та проголошено 21.10.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1