Справа № 645/5128/24
Провадження № 1-кс/645/1276/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 06.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 4. ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні №№ 0000315 від 06.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 4. ст. 190 КК України, які містять відомості, що становлять банківську таємницю та перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з можливістю проведення тимчасового доступу на території м. Харкова у працюючому відділенні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Клопотання обґрунтоване тим, що до ЧЧ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 06.03.2024 вона побачила в соціальній мережі оголошення щодо виплат коштів громадянам України, перейшовши за посиланням та ввівши свої дані заявниця виявила списання коштів зі своєї банківської картки на невідомий рахунок у розмірі 2 700,00 грн, що спричинило матеріальну шкоду (ІТС ІПНП 2890 від 06.03.2024). 06.03.2024 дане кримінальне правопорушення було зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000315 та кваліфіковане за ч. 4 ст. 190 КК України. Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у якості потерпілої було допитано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що 06.03.2024 вона перейшла за посиланням «благодійного фонду», що надає грошову допомогу громадянам України у зв`язку з воєнним станом у розмірі 6 600,00 грн, для отримання вказаних грошових коштів потерпіла авторизувалась на сайті за вищезазначеним посиланням, після чого виявила списання власних грошових коштів зі своєї банківської картки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у розмірі 2 700,00 грн. Після даної події 14.03.2024 року потерпіла звернулась до відділення АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де повідомила, про шахрайські дії, які були вчинені щодо неї, та заблокувала свою банківську картку, створивши нову. На новостворену банківську картку потерпілій повернутись її кошти, однак остання залишила свою банківську картку у відділені « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не маючи можливості її забрати. Так, зважаючи на вищевикладене потерпіла не має можливості особисто надати номери своїх карткових рахунків по яких були здійснені вищезазначені грошові операції.

Виходячи з показань потерпілої про відкриття нею рахунку у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », юридична адреса: юридична адреса: АДРЕСА_1 , у органу досудового розслідування є підстави вважати, що інформація по банківській картці потерпілої знаходиться у його володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Таким чином, з метою встановлення всіх обставин, що мають істотне значення для повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального провадження, для встановлення особи причетної до вчинення кримінальних правопорушень, у органу досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до інформації про номер банківського рахунку ОСОБА_5 та про рух грошових коштів по даному банківському рахунку відкритому у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » адреса: АДРЕСА_1 , за період часу з 00 хв. 00 год. 06.03.2024 хв. по 00 год. 00 хв. 15.03.2024, у тому числі до персональних даних (П.І.Б., дату народження, місце проживання і інші анкетні дані особи) власника зазначеної банківської картки.

Представник банківської установи у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду клопотання банківську установу було повідомлено, причини неявки суду не відомі.

Слідча у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без їх участі.

Підстав для визнання явки слідчого обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 КПК України. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України).

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

У главі 15 КПК України визначений та регульований спосіб вилучення речей і документів у особи, у володінні якої вони знаходяться, шляхом тимчасового доступу до них.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду (частина друга статті 159 КПК України).

Згідно з частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина п`ята статті 132 КПК України).

Встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № №0000315 від 06.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 України.

В обґрунтування доводів клопотання суду надано: копію протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 від 19.03.2024 року та копію рапорта від 16.03.2024 року, у якому зафіксовано звернення ОСОБА_5 за фактом вчинення відносно неї правопорушення внесеного до ЄО за № 2890.

Інших доказів в обґрунтування клопотання суду не надано.

Слідча зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » перебувають відомості про рух коштів потерпілої, при цьому матеріли справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_5 має або мала відкритий рахунок саме в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та те, що 06.03.2024 року з рахунку ОСОБА_5 дійсно відбулись списання грошових коштів у сумі 2700,00 грн матеріали клопотання не містять.

Окрім того, у клопотанні слідча просить надати доступ до банківської таємниці лише на підставі відомостей про ім`я та року народження потерпілої.

Відповідно до п. 5 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 62 вказаного Закону інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

При цьому, банківська таємниця розкривається банками також органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, органам Національної поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Бюро економічної безпеки України, Національному агентству з питань запобігання корупції, Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - на їхні запити щодо банківських рахунків клієнтів та операцій, проведених на користь чи за дорученням клієнта, у тому числі операцій без відкриття рахунків, а саме відомості на конкретно визначену дату або за конкретний проміжок часу та стосовно конкретної юридичної або фізичної особи, фізичної особи - підприємця про: наявність рахунків, номери рахунків, інформацію про унікальні ідентифікатори та/або номери емісійних платіжних інструментів, залишок коштів на рахунках, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки, призначення платежу, ідентифікаційні дані контрагента (для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер платника податку; для юридичних осіб - повне найменування, ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), номер рахунку контрагента, інформацію про унікальні ідентифікатори та/або номери емісійних платіжних інструментів контрагента, єдиний ідентифікатор Національного банку України (код ID НБУ) надавача платіжних послуг контрагента, найменування надавача платіжних послуг контрагента (п. 3 ст. ч. 1 ст. 62 зазначеного Закону)

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вимоги до форми та змісту запиту на отримання інформації, що становить банківську таємницю, у тому числі до запитів органів державної влади, їх посадових і службових осіб, встановлюються ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з п. 7 розділу 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267, запит органу державної влади, його посадових і службових осіб на отримання інформації, що становить банківську таємницю, для фізичних осіб-резидентів має містити: прізвище, ім`я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків України або номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України, у якому проставлено відмітку про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України, або номер паспорта громадянина України у формі картки із записом про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України в електронному безконтактному носії.

Окрім того, під час дії надзвичайного або воєнного стану, який діє на території України з 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури (пункт 207 розділу XI Перехідних положень КПК України).

Проте, доказів того, що органом досудового розслідування здійснювались процесуальні дії з метою перевірки відомостей наданих ОСОБА_5 , у тому числі щодо руху грошових коштів останньої, чи отримували відмову від банківської установи про надання відповідної інформації, суду не надано.

Окрім того, з пояснень викладених ОСОБА_5 у протоколі допиту від 19.03.2024 року вбачається, що остання просить закрити кримінальне провадження через відсутність складу злочину.

Відомостей про проведення досудового розслідування та вчинення ІНФОРМАЦІЯ_5 процесуальних дій в межах кримінального провадження №0000315 від 06.03.2024 року після допиту потерпілої ОСОБА_5 матеріали клопотання не містять.

Відповідно до ст. 84 КПК України визначено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доведенню.

Так, під доказами в кримінальному процесі необхідно розуміти належні, допустимі і достовірні відомості про обставини, що мають значення й для правильного вирішення кримінального провадження, які відповідають встановленій законом процесуальній формі.

Суд приходить до висновку, що слідча не обгрунтувала своє клопотання належним чином та не надала суду достатньої кількості відомосте, належних та допустимих доказів для прийняття слідчим суддею рішення про надання доступу до охоронюваної законом таємниці.

Виходячи з вимог ч. 4 ст. 132 КПК України, при розгляді зазначених клопотань, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (частина п`ята статті 163 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Відповідно до принципу диспозитивності, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Верховний суд у постанові від 05 лютого 2019 року по справі № 754/12820/15-к зазначив, що з метою оцінки доказів суд, який встановлює факти, наділений повноваженнями досліджувати усі обставини, які можуть вплинути на його висновок про допустимість доказів, у тому числі і обґрунтованість ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування (п. 41 постанови).

Таким чином, якщо ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів буде ґрунтуватись на недопустимих доказах, то це в подальшому, під час розгляду справи судом по суті, призведе до визнання недопустимими доказів, отриманих на підставі такої ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.162 - 165, 309, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 06.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 4. ст. 190 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1