Провадження № 1-кс/202/5858/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

03 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 0001163 від 02.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, п.11 ч.2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся з погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, яке було вилучене під час проведення обшуку автомобіля марки Skoda Octavia реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме на легковий автомобіль марки Skoda Octavia реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключі від вказаного автомобіля, сліп-пакет з резинкою синього кольору, особисті грошові кошти ОСОБА_5 у сумі 740 гривень.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження №0001163 від 02.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_6 , який не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

15.08.2024 року під час проведення в цьому кримінальному провадженні обшуку автомобіля марки Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 були вилучені легковий автомобіль марки Skoda Octavia реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключі від вказаного автомобіля, сліп-пакет з резинкою синього кольору, особисті грошові кошти ОСОБА_5 у сумі 740 гривень.

15.08.2024 року вилучені речі визнані речовими доказами.

Отже, з метою збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації, слідчий просить накласти арешт на вказані речі.

В судове засідання, призначене на 29.08.2024 року, слідчий та представник володільця майна, не з`явилися.

Прокурором була подана заява про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001163 від 02.08.2024, в якому 15.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_6 , який не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Ухвалою слідчого судді від 13 серпня 2024 року був наданий дозвіл на проведення обшуку автомобіля Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , з метою вилучення грошових коштів у вигляді грошової винагороди за умисне вбивство іншої людини, а також чорнових записів, мобільних телефонів, в яких міститься інформація, зокрема у встановлених на них мобільних додатках, пов`язана з замовленням вбивства іншої людини.

Як вбачається з матеріалів клопотання, під час проведення обшуку автомобіля Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_5 , було вилучено цей легковий автомобіль, ключі від нього, сліп-пакет з резинкою синього кольору, особисті грошові кошти ОСОБА_5 у сумі 740 гривень.

Вирішуючи питання про арешт цього майна, слідчий суддя враховує, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений під час обшуку сліп-пакет з резинкою синього кольору, має значення речового доказу, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому існує ризик приховування чи знищення цього речового доказу у випадку не накладення на нього арешту, оскільки підозрюваний є особою заінтересованою у результатах кримінального провадження.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені під час обшуку сліп-пакет з резинкою синього кольору.

Щодо арешту автомобіля марки Skoda Octavia реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключів від цього автомобіля та особистих грошових коштів ОСОБА_5 у сумі 740 гривень, то слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, оскільки вони не мають значення речового доказу у цьому кримінальному провадженні, не можуть бути предметом конфіскації, в тому числі спеціальної, а відтак на них не може бути накладений арешт.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання про можливість утримання речей необхідно забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи, з огляду на те, що для утримання державою речей у кожному випадку має існувати очевидна причина, на що вказує Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 року.

Слідчий суддя бере до уваги, що дозвіл на вилучення автомобіля не надавався, він не містить слідів правопорушення, не підлягає конфіскації, в тому числі його власник не підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке розслідується у цьому кримінальному провадженні, тому арешт цього майна становитиме для його власника надмірний тягар, який є непропорційним порівняно з потребами досудового розслідування. Позбавлення власника правомочностей щодо цього майна є невиправданим.

За таких обставин клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 15 серпня 2024 року під час проведення обшуку автомобіля Skoda Octavia реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме на сліп-пакет з резинкою синього кольору, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_7