Справа № 204/7000/24
Провадження № 1-кс/204/1930/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю власника майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000186 від 27 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000186 від 27 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що службові особи комунального підприємства «Міські активи» Дніпровської міської ради, будучи балансоутримувачем зазначених споруд цивільного захисту, достовірно знаючи про перелік питань визначених на об`єктах та необхідність проведення яких зазначено у дефектних актах не відповідають нормам та вимогам ДБН, у зв`язку із необхідністю проведення ремонтних робіт пов`язаних із гідроізоляцією споруд, у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час та місці, але не пізніше 13.09.2023 затвердив своїм підписом складені та погоджені уповноваженими особами Департаменту капітального будівництва Дніпровської міської ради дефектні акти про проведення поточного ремонту, без улаштування гідроізоляційного покриття, оскільки фактично виконані на об`єктах споруд цивільного захисту населення АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; № 13137 по АДРЕСА_3 ; № 13182 по АДРЕСА_4 роботи відносяться до капітального ремонту. Так як проведені (нова, або технічно модернізована) мережі електропостачання та вентиляції, улаштовані бетонні східці та виконана бетонна армована стяжка, що змінила показники по висоті приміщення. Отже, службові особи Департаменту капітального будівництва ДМР, КП «Міськи активи» зловживаючи службовим становищем, діючи умисно з метою одержання неправомірної вигоди для приватного підприємства «ДНЕПРОГОРСТРОЙ», використали своє службове становище всупереч інтересам служби, чим спричинили шкоду інтересам територіальної громади у вигляді сплачених із місцевого бюджету коштів у сумі 3 921 509,18 грн. задля проведення поточних ремонтів за результатами яких споруди цивільного захисту населення не відповідають вимогам для укривання людей протягом тривалого часу, що відповідно до примітки 4 статті 364 КК України, є тяжкими наслідками, оскільки вказана майнова шкода у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 2023 рік. За вказаним фактом 27.11.2023 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000186, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. Під час здійснення обшуку 19.07.2024 за адресою: АДРЕСА_5 , - на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2024 було здійснено особистий обшук гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G10», IMEI1: НОМЕР_1 , - який поміщено до спец. пакету WAR1596383. Вищевказане майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні оскільки воно має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, так як воно може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, інформацію, що має значення для досудового розслідування, і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказані речі, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по справі може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна або спотворити чи знищити інформацію, що міститься у ньому, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування злочину. Беручи до уваги, що вилучений 19.07.2024 року слідчим СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області під час здійснення особистого обшуку гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G10», MEI1: НОМЕР_1 , який поміщено до спец. пакету WAR1596383, вважається тимчасово вилученим майном та має значення речового доказу, виникла необхідність звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на вказане майно. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, оскільки вилучене майно є речовими доказами по справі.

Власник майно та його захисники заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вилучене майно не стосується даного провадження, не є знаряддям вчинення злочину та не зберегло на собі сліди злочину.

Вивчивши подане клопотання та додані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, вважаю за необхідне у задоволенні клопотання слідчого відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є накладення арешту.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні ВП № 6 ДРУП ГУНП в дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000186 від 27 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2024 року, слідчій ОСОБА_9 , групі слідчих та групі прокурорів у даному кримінальному провадженні, надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 , з метою виявлення та вилучення: оригіналів паспортів на споруди цивільного захисту населення АДРЕСА_1 , споруди цивільного захисту № 13186 по АДРЕСА_7 , споруди цивільного захисту № 13137 по АДРЕСА_3 , споруди цивільного захисту № 13182 по АДРЕСА_4 ; іншої документації пов`язаної із спорудами цивільного захисту населення АДРЕСА_1 , споруди цивільного захисту № 13186 по АДРЕСА_7 , споруди цивільного захисту № 13137 по АДРЕСА_3 , споруди цивільного захисту № 13182 по АДРЕСА_4 .

На підставі вказаної вище ухвали суду, 19 липня 2024 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_5 , в ході якого здійснено особистий обшук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в останнього було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G10», IMEI1: НОМЕР_1 .

Постановою слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в дніпропетровській області ОСОБА_7 від 19 липня 2024 року, вилучене в ході особистого обшуку майно, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000186.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів.

Прокурор, підтримуючи клопотання слідчого у судовому засіданні зазначив, що вилучений телефон міг зберегти сліди злочину, оскільки наявна в ньому інформація містить відомості щодо вчинення злочину, проте чим це підтверджується, і яке має значення саме для доведення вини підозрюваного за складом ст. 364 КК України, не зазначив.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 98 КПК України, та з врахуванням того, що досудове розслідування розпочато за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 364 КПК України, вилучений мобільний телефон не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки доказів того, що він був знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи зберіг на собі сліди вчинення злочину або ж інші відомості, що мають значення для встановлюваних обставин, слідчим до клопотання не додано, а прокурором у судовому засіданні не доведено.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність підстав, відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, для арешту вилученого майна, як заходу збереження доказів, а тому клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1