Дата документу 04.11.2024 Справа № 331/4947/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/4947/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1050/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 78 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2024 року, якою задоволено подання Олександрівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 5 червня 2023 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладанням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

13 серпня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло подання Олександрівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку (а.с. 1).

Подання обґрунтовано тим, що 5 червня 2024 року закінчився іспитовий строк, призначений вироком Печерського районного суду м. Києва від 5 червня 2023 року, а на теперішній час відносно ОСОБА_8 застосовано примусові заходи медичного характеру.

Встановивши вищевказані факти, суд першої інстанції прийшов до висновку, що подання підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час перебування на обліку ОСОБА_8 неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 173, 173-2 КУпАП, а також вчинив суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1, ч. 4 ст. 185, ст. 390-1 КК України.

Отже засуджений ОСОБА_8 не виконав покладені на нього судом обов`язки, що свідчить про відсутність підстав для застосування ст. 78 КК України.

Крім того, враховуючи наявність у ОСОБА_8 психічного захворювання, суд повинен був розглядати справу за обов`язкової участі захисника.

Просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу без доповнень та просила її задовольнити, захисника засудженого, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Переглядаючи ухвалу суду в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає слушними доводи про те, що враховуючи наявність у ОСОБА_8 психічного захворювання, суд першої інстанції повинен був розглядати справу за обов`язкової участі захисника, проте вказана обставина не може бути єдиною підставою для скасування судового рішення, ухваленого на користь засудженого.

У свою чергу, рішення суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 на теперішній час може бути звільнений від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, не відповідає фактичним обставинам справи та є передчасним.

Так, статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч. 2 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Обставини, на які посилається начальник Олександрівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області у своєму поданні та мотиви суду першої інстанції про те, що після закінчення іспитового строку суд має звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, не узгоджується із згаданими вимогами кримінального закону, а також з вимогами ч. 3 ст. 75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед не вчинить нового злочину.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурора та особової справи № 60/2023, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1, ч. 4 ст. 185, ст. 390-1 КК України, які він вчинив у період дії іспитового строку.

За таких обставин, вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_8 від покарання, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 5 червня 2023 року є передчасним, оскільки це має вирішальне правове значення щодо можливості застосування положень ст. 78 КК України.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини по справі і прийшов до передчасного висновку, що засуджений ОСОБА_8 на теперішній час може бути звільнений від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, тому судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2024 року, якою задоволено подання Олександрівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4