Справа № 446/1340/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 21.02.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Сілець Червоноградського району Львівської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, не одруженого, солдата Військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого, не депутата,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 являючись військовослужбовцем Збройних Сил України призваним під час загальної мобілізації та проходячи військову службу на посаді солдата резерву 62-ї запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 01.02.2024 року у точно невстановлений досудовим розслідуванням та судом час, але приблизно з 16 години 00 хвилин по 17 годину 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями збоку власника та інших осіб, незаконно заволодів шляхом викрадення платіжною карткою «Для виплат» АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 з магнітним носієм інформації, держателем якої є ОСОБА_6 , яка є електронним платіжним засобом у вигляді пластикової картки та засобом доступу до банківського рахунку, тобто є різновидом офіційного документу, з метою подальшого використання такої для зняття готівки з рахунку.

Крім цього, солдат ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України призваним під час загальної мобілізації та проходячи військову службу на посаді солдата резерву 62-ї запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 01 лютого 2024 року в період часу з 18 години 00 хвилин по 18 годину 07 хвилин, керуючись єдиним умислом, з корисливих мотивів та з метою власного особистого збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинюваних дій, шляхом вільного доступу, перебуваючи біля банкомату АТ КБ «Приватбанк», що за адресою: вулиця Незалежності будинок 32, міста Кам`янка Львівського району Львівської області, шляхом зняття готівки з платіжної Бузька картки «Для виплат» АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 з магнітним носієм інформації, держателем якої є ОСОБА_6 , таємно викрав грошові кошти на загальну суму 7 100 гривень 00 копійок, зокрема:01 лютого 2024 року приблизно о 18 годині 00 хвилини 41 секунда, на суму 1 000 гривень 00 копійок;- 01 лютого 2024 року приблизно о 18 годині 04 хвилини 02 секунди, на суму 1 000 гривень 00 копійок;- 01 лютого 2024 року приблизно о 18 годині 06 хвилини 01 секунда, на суму 4 000 гривень 00 копійок;- 01 лютого 2024 року приблизно о 18 годині 07 хвилини 33 секунди, на суму 1 100 гривень 00 копійок.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі грошові кошти на загальну суму 7100 гривень 00 копійок, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 7 100 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів) та ч. 4 ст. 185 КК України - крадіжка (таємне викрадення чужого майна), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, вказав, що обставини вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному актів відповідають дійсності, і пояснив, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . В лютому 2024 будучи у відпустці прийшов в гості до потерпілого ОСОБА_6 .. При розпиванні алкогольних напоїв з потерпілим ОСОБА_6 , останній розповів йому що в нього на платіжній карточці є грошові кошти. Після чого він викрав в потерпілого платіжну банківську карту, з якої знімав неодноразово грошові кошти,які витрачав на власін потреби. Через деякий час сам прийшов у поліцію та зізнався у вчиненому. Шкоду заподіяну не відшкодував, однак має намір повернути викрадені кошти. Просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_7 не знайомий. 01.02.2024 ОСОБА_3 прийшов до них в гості,так як є знайомим його співмешканки. Перебуваючи в нього вдома, вони сиділи та випивали алкогольні напої та ОСОБА_3 викрав з квартири кутрку в якій буда банківська карточка. Про те, що ОСОБА_3 викрав банківську карточку він дізнався в той самий день, та звернувся із заявою про вчинення злочину в поліцію, а саме його спімешканка написала заяву. Вказав, що з банківської карточки ОСОБА_3 зняв грошові кошти в розмірі більше 11 тисяч.

Свідок ОСОБА_8 в ході розгляду справи дала покази про те, що 01.02.2024 ОСОБА_3 перебував вдома в потерпілого ОСОБА_6 , який є її співмешканцем де вони сиділи та розпивали спиртні напої. В подальшому ОСОБА_7 вкрав її куртку, де була банківська карточка потерпілого ОСОБА_6 .. Зазначила, що вона не повідомляла пін коду до платіжної карточки.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у обвинувальному акті, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст.185 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зокрема винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст.185 КК України, підтверджується наступними доказами: виписками по картковому рахунку «Приватбанк», який відкрито на ім`я ОСОБА_6 за період з 01.02.2024- 19.02.2024; даними протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 16.04.2024; описом речей та документів, які були вилучені на підставі постанови прокурора Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області від 16.04.2024; даними протоколу огляду від 19.04.2024, згідно якого оглянуто рух коштів по банківській карті банку «Приватбанк» № НОМЕР_3 , що зареєстрована на ім`я ОСОБА_6 ; висновком експерта № СЕ -19/118-24/7210-ФП від 02.07.2024; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19.04.2024 з фото таблицями до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_6 під час огляду осіб, впізнав ОСОБА_3 за рисами обличчя, ростом, тіло будою, кольором очей;протоколом слідчого експерименту від 26.04.2024, з якого вбачається, що під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_3 розказав та відобразив дані події вчинення ним кримінальних правопорушень.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст.185 КК України,, у та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України; обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння кримінальних правопорушень та винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст.185 КК України, повністю доведена.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 є вірною за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст.185 КК України, оскільки дії ОСОБА_3 полягають викраденні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану. Провина обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом, тому він підлягає покаранню за вчинення вказаного злочину. При цьому суд зауважує, що для кваліфікації кримінального правопорушення як такого, що вчинене в умовах воєнного стану, має значення лише те, що на час його вчинення в державі діяв саме такий режим, а не інші якісь суб`єктивні фактори.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а ще має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних щодо особи обвинуваченого встановлено, що він не одружений, утриманців не має, посередню характеристику з місця проживання, негативну характеристику за місцем несення військової служби, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, не одноразово судимий за вчинення злочинів проти власності. Крім цього судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_3 приступивши 03.10.2023 до проходження війської служби 26.10.2023 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

При призначенні покарання судом не враховуються пом`якшуючі покарання обставини, такі як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення,оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду кримінального правопорушення.

У силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину особою повторно.

Крім цього, при призначенні покарання суд приймає до уваги те, що потерпілому шкода не відшкодована.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення, особу обвинуваченого та стан його поведінки, особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти власності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, і вважає, що виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за необхідне призначити йому покарання за частиною 1 статті 357 КК України - у виді обмеження волі в межах санкції статті та за за частиною 4 статті 185 КК України - у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання, буде відповідати вимогам ст. 65 КК України за своїм видом та буде необхідним для досягнення його мети, тобто необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим судом встановлено, що вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19.09.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Окрім цього, судом встановлено, що вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.02.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19.09.2023, яким ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від його відбування з випробуванням та іспитовим строком на 3 роки визначено виконувати самостійно.

Відтак, відповідно до частини 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.02.2024 року (за сукупністю злочинів) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19.09.2023 року (за сукупністю вироків) частково приєднати не відбуту частину покарання та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) місяць.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експертів.

Запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357 КК України та частиною 4 статті 185 КК України, і призначити йому покарання: за частиною 1 статті 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; за частиною 4 статті 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Відповідно до частини 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначити покарання (за сукупністю злочинів) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Відповідно до частини 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.02.2024 року (за сукупністю злочинів) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 19.09.2023 року (за сукупністю вироків) частково приєднати не відбуту частину покарання та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) місяць.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання з 26.04.2024, зарахувавши до загального строку покарання строк попереднього ув`язнення з вказаної дати і до набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

Обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення портретної експертизи за експертизою спеціальністю 6.2 «Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями № СЕ -19/118-24/7210-ФП від 02.07.2024 в розмірі 4543,68 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок три гривні шістдесят вісім копійок).

Речові докази: DVD-R диск ємкістю 4.7 GB, на якому містяться архівовані файли: 052252.zip, 052743.zip, 089436.zip залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1