Провадження №1-кп/359/289/2024
У Х В А Л А

11 жовтня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , її представника адвоката ОСОБА_9 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в кримінальному провадженні №0001657, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2023 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Томашпіль Вінницької області, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

щодо вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває зазначена кримінальна справа на стадії судового розгляду.

В судовому засіданні 11.10.2024 року судом розглядалось клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , подане 01.10.2024 року про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2023 року на автомобіль марки Volkswagen моделі В5, червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та який було вилучено 14.07.2023 року в ході проведення огляду місця події.

В обґрунтування клопотання адвокатом зазначено, що на час подання даного клопотання, автомобіль марки Volkswagen моделі В5, червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , перебуває на майданчику для утримання транспортних засобів в селі Проліски Бориспільського району Київської області. На даний час по кримінальному провадженню з вилученим автомобілем проведені всі необхідні слідчі дії, а також з автомобіля вилучені речові докази. Крім того, потерпілій стороні компенсовані всі збитки по цивільному позову. Зазначений автомобіль, перебуває у власності обвинуваченого ОСОБА_4 , який має дружину та неповнолітню дитину, у зв`язку з чим йому та його родині вкрай необхідно користуватись автомобілем для задоволення сімейних та побутових потреб, оскільки іншого транспортного засобу вони не мають. З наведених вище підстав адвокат просив скасувати арешт на автомобіль марки Volkswagen моделі В5, червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 та надати можливість його власнику користуватись вказаним транспортним засобом.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував з приводу задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 .

Інші учасники судового провадження не заперечували щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Заслухавши думку сторін провадження, ознайомившись зі змістом клопотання та матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Так, ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2023 року накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: каністру об`ємом 20 літрів, в якій міститься рідина схожа на пальне та транспортний засіб марки Volkswagen моделі В5, червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 з пошкодженим переднім бампером, яким користувався ОСОБА_6 .

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Транспортний засіб марки Volkswagen Passat, моделі В5, червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

При цьому, як вбачається з ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2023 року, арешт на вказаний у клопотанні транспортний засіб накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Між тим, в судовому засіданні встановлено, що на даний час по кримінальному провадженню з вилученим автомобілем проведені всі необхідні слідчі дії, а також з автомобіля вилучені речові докази, у зв`язку з чим у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба. Зазначене також підтвердив в судовому засіданні прокурор та не заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Сторона захисту також зазначила, що потерпілій стороні компенсовані всі збитки по цивільному позову. З цього приводу потерпіла та її представник в судовому засіданні не заперечували щодо скасування арешту зазначеного автомобіля.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_4 має дружину та неповнолітню дитину, у зв`язку з чим йому та його родині вкрай необхідно користуватись автомобілем для задоволення сімейних та побутових потреб, оскільки іншого транспортного засобу вони не мають.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

За вказаних обставин з урахуванням вказаних вимог закону, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим, з метою збереження речових доказів, вважає за можливе передати транспортний засіб марки Volkswagen моделі В5, червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання власнику арештованого майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 173 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Передати транспортний засіб марки Volkswagen, моделі В5, червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 - на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Виконання даної ухвали покласти на прокурора, групу прокурорів та слідчих у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 15.10.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1