24.07.2024
Справа № 331/1800/24
Провадження № 1-кс/331/1492/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , із участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

У С Т А Н О В И Л А:

22 липня 2024 року в провадження слідчої судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

1. Короткий зміст скарги.

Скарга вмотивована тим, що СВ УСБУ в Запорізькій області під процесуальним керівництвом прокурорів Запорізької обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000399 від 11.03.2024, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України та за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України.

Зазначає, що за весь період часу ні орган досудового розслідування, ні процесуальний керівник у кримінальному провадженні жодних заходів спрямованих на повернення ОСОБА_5 тимчасово вилученого у неї майна, впродовж 2 місяців з моменту винесення остаточного рішення, так і не вжив.

07.06.2024 адвокат ОСОБА_3 звернулась до старшого слідчого СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_4 з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, направивши його адресату засобами поштового зв`язку.

26.06.2024 на адресу представника ОСОБА_5 надійшов лист вих. №59/14/5172 від 19.06.2024 за підписом старшого слідчого СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_4 у якому зазначено про неможливість на стадії виконання вимог ст.290 КПК України приймати будь-які процесуальні рішення.

За наведених вище обставин вбачається, що вилучене слідчим, під час проведення обшуку 05.10.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефони марки Iphone 5S, IMEI НОМЕР_1 та мобільний телефони марки Iphone 7 Plus, IMEI НОМЕР_2 , не повернуті власнику. У зв`язку із цим зі сторони слідчого вбачається допущення бездіяльності, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

2. Позиції учасників провадження

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 доводи скарги підтримала та просила скаргу задовольнити у повному обсязі, додатково вказавши про те, що правові підстави для утримання майна ОСОБА_5 , вилученого понад дев`ять місяців тому, у слідчого відсутні, а відтак його бездіяльність в частині неповернення такого майна є очевидно протиправною.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що на момент передання до слідчого відділення кримінального провадження він не був обізнаний про те, що на розгляді Київського апеляційного суду знаходиться апеляційна скарга прокурора на ухвалу від 22 листопада 2023 року, також він не був обізнаний про результати розгляду судом апеляційної інстанції апеляційної вказаної скарги. Наголошує на тому, що адвокат ОСОБА_3 звернулась з клопотанням про повернення тимчасово вилучено майна лише 07.06.2024, після того, як їй стало відомо, що кримінальне провадження перебуває на стадії виконання вимог ст.290 КПК України, однак на вказаній стадії він не має процесуального права та повноважень на прийняття будь-яких процесуальних рішень. Просив відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 та наголосив на тому, що після підписання всіма учасниками кримінального провадження протоколу про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження він буде наділений правом повернення тимчасово вилученого майна та розгляне клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 .

3. Встановлені слідчою суддею обставини

Слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000399 від 11.03.2024, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України та за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України.

05.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.09.2023 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де тимчасово проживає ОСОБА_5 . Під час проведення вказаного обшуку було виявлено та вилучено мобільні телефони марки Iphone 5S, IMEI НОМЕР_1 , без сім-картки на Iphone 7 Plus, IMEI НОМЕР_2 , без сім-карти, які належать ОСОБА_5

05.10.2023 постановою слідчого вказані мобільні телефони визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000548 від 29.06.2023.

Постановою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_14 від 06.11.2023, кримінальне провадження № 0000475 від 30.11.2022, за підозрою ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110-2, ч.2 ст.111 КК України об`єднано з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження №0000548 від 29.06.2023 за підозрою ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року у задоволенні клопотання прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_14 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000548 від 29.06.2023, а саме: на мобільні телефони марки Iphone 5S, IMEI НОМЕР_1 , без сім-картки на Iphone 7 Plus, IMEI НОМЕР_2 , без сім-карти, відмовлено.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_18 від 21 лютого 2024 року здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2, ч.1 ст.111-2, ч.2 ст.110-2, ч.2 ст.111 та ч.2 ст.366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000475 від 30.11.2022 доручено слідчому відділу УСБУ в Запорізькій області.

Постановою старшого групи прокурорів прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки обласної прокуратури ОСОБА_19 від 11 березня 2024 року, з матеріалів кримінального провадження № 0000475 від 30.11.2022 в окреме провадження виділені матеріали досудового розслідування щодо громадян України ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2024 року клопотання слідчого задоволено та продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000399 від 11.03.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України та за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28 ч.1 ст.111-2 КК України до 11 червня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.04.2024, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_14 залишено без задоволення ( в частині відмови у накладенні арешту на вилучене майно).

31 травня 2024 року на підставі доручення прокурора щодо завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000399 від 11.03.2024 стороні захисту відкрито та надано доступ для ознайомлення до матеріалів досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

07.06.2024 вих. №691/00935/2024-10912 адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 звернулась до СВ УСБУ в Запорізькій області з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна.

19.06.2024 № 59/14-517ві старшим слідчим в ОВС СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_20 було розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна та зазначено, що на стадії виконання вимог ст.290 КПК України слідчий не має процесуального права та повноважень на прийняття будь-яких процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2024 року у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ УСБУ в Запорізькій області, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, відмовлено.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 167 КПК України встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди ; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107).

5. Оцінка та мотиви суду

У судовому засіданні слідчою суддею було встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.10.2023 про надання дозволу на проведення обшуку не було надано дозвіл на вилучення мобільних телефонів, які належать ОСОБА_5 , які були вилучені слідчим 05 жовтня 2023 року за місцем проживання ОСОБА_5 , тобто вказане майно набуло ознак тимчасово вилученого майна.

У подальшому прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, однак ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.04.2024, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року залишено без змін. Тобто після набрання законної сили ухвали слідчого судді про відмову у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно правових підстав для утримання цього майна органом досудового слідства немає.

Однак, на теперішній час мобільні телефони марки Iphone 5S, IMEI НОМЕР_1 , без сім-картки на Iphone 7 Plus, IMEI НОМЕР_2 , без сім-карти перебувають у слідчого та протягом тривалого строку, всупереч нормам ч.2 ст.169 КПК України, не повернуті ОСОБА_5 . У зв`язку з вказаним, слідча суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні вилученого майна, оскільки вбачає порушення права власника на вільне володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а відтак скарга підлягає задоволенню.

При цьому, доводи слідчого ОСОБА_4 щодо його необізнаність про існування ухвали Київського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року, слідча суддя не бере до уваги, оскільки 07 червня 2024 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , зверталась до слідчого ОСОБА_4 з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, до якого було долучено вказану ухвалу, тому, вочевидь, з цього моменту слідчий мав у своєму розпорядженні копії ухвал як Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року, так і Київського апеляційного суду від 01.04.2024, однак жодних дій, спрямованих на повернення майна власнику не вжив.

Посилання слідчого ОСОБА_4 про те, що він на стадії виконання вимог ст.290 КПК України позбавлений права та повноважень на прийняття будь-яких процесуальних рішень, слідчою суддею відкидаються з огляду на таке.

Відповідно до висновку, що міститься в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 17 лютого 2021 року у справі № 344/6630/17, закон містить поняття завершення досудового розслідування як його проміжний етап. Досудове розслідування, наслідком якого є звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК України, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання. У Параграфі 1 Глави 24 КПК розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування.

За загальним правилом, слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування. Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими (ч. 3 ст. 214, ч. 8 ст. 223, ст. 219 КПК).

До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 17 лютого 2021 року, справа № 344/6630/17, провадження № 51-4852км20 та постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 27 червня 2024 року, справа № 359/157/22, провадження № 51-3053 км 23 ).

Отже, перебування кримінального провадження у стадії завершення (відкриття матеріалів іншій стороні) не позбавляє можливості слідчого приймати відповідні процесуальні рішення, зокрема, рішення щодо повернення тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 167-169, 303 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 , тимчасово вилучене 05.10.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000548 від 19.06.2023 майно, а саме: мобільний телефони марки Iphone 5S, IMEI НОМЕР_1 та мобільний телефони марки Iphone 7 Plus, IMEI НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_1