1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8750/24 1-кс/335/3453/2024
01 серпня 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка Любарського району Житомирської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одруженого, такого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді механіка, зареєстрованого та такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
01.08.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів без права звільнення під заставу.
В обґрунтування клопотання слідчий послалась на таке.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлені обставини, що дають підстави підозрювати, що 30.07.2024, приблизно о 12 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 (польська реєстрація), здійснював рух по проїзній частині автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, в лівій смузі руху, від м. Дніпро, в напрямку м. Запоріжжя. В салоні його автомобіля в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_8 .
В цей час, попереду нього в попутному напрямку здійснював рух автомобіль «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 . В салоні його автомобіля в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_10 .
Попереду автомобіля «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в його смузі для руху, стояв автомобіль «Daf», реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом «General Trailers», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_11 .
На шляху прямування, поблизу блокпосту «З-08» (Лавра), на території Запорізького району, Запорізької області, водій ОСОБА_5 , діючи зі злочинною недбалістю, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити автомобіль «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку попереду нього по його смузі руху, своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняв, в результаті чого скоїв зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля, з задньою частиною автомобіля «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого автомобіль «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_3 в`їхав в металевий відбійник та контактував з лівою бічної частиною напівпричепа «General Trailers», реєстраційний номер НОМЕР_5 , після чого зупинився на проїзній частині, а автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 (польська реєстрація) після зіткнення з автомобілем «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_3 контактував з задньою частиною кузова напівпричепа «General Trailers», реєстраційний номер НОМЕР_5 та зупинився на проїзній частині
Своїми діями водій ОСОБА_5 , порушив вимоги п. 12.3, чинних на момент ДТП Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП
Внаслідок ДТП водій автомобіля «Renault Logan» ОСОБА_9 та пасажир його автомобіля ОСОБА_10 від отриманих травм померли на місці. Водія автомобіля «Opel Vectra», ОСОБА_5 та пасажира його автомобіля ОСОБА_8 доставлено до лікарні з тілесними ушкодженнями різного ступеня тяжкості.
Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
30 липня 2024 року ОСОБА_5 після ДТП затримано в порядку ст. 208 КПК України.
30 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під варту обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 свою причетність до розслідуваної ДТП та винуватість у порушенні Правил дорожнього руху не заперечував, однак проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на те, що він є військовослужбовцем, вважає себе потрібним і бажає повернутись до виконання обов`язків військової служби, наміру ухилятись від досудового розслідування чи іншим чином йому перешкоджати не має. Крім того, вважає, що продовження служби та отримання грошового забезпечення дозволить йому більш швидко відшкодувати родичам загиблих завдану їм шкоду. Водночас підозрюваний вважає, що за станом здоров`я не зможе відразу повернутись до військової частини, оскільки під час ДТП отримав травму хребта, і потребує медичної допомоги.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання заперечував. Наполягав на тому, що ствердження сторони обвинувачення про наявність ризиків, необхідних достатніх для взяття підозрюваного під варту, не підкріплені відповідними доказами, і тому є лише припущеннями. Насправді підозрюваний визнає свою винуватість в інкримінованому правопорушенні, своєю поведінкою жодним чином не проявив схильності до ухилення від досудового розслідування чи систематичної протиправної поведінки. Відтак, на думку захисника, достатнім буде застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою місцезнаходження військової частини, де він проходить службу.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового ч`задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Як випливає з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, станом час вирішення питання про запобіжний захід обґрунтованість підозри підтверджується такими доказами:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, кінцеве розташування та пошкодження транспортних засобів, швидкість яку вказує стрілка спідометру автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме 120 км/год, яка застигла в момент зіткнення, а також тілесні ушкодження наявні у загиблих на місці пригоди, стан проїзної частини в місці події;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 30.07.2024, приблизно о 12:30 годині, керував автомобілем «Daf», реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом «General Trailers», реєстраційний номер НОМЕР_5 , та зупинився на проїзній частині автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, в лівій смузі руху, від м. Дніпро, в напрямку м. Запоріжжя, перед блок постом. В цей час позаду його автомобіля зупинився «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався за ним. Після зупинки побачив у дзеркало заднього виду, що автомобіль «Renault Logan» повертає ліворуч та зміщується у бік відбійника. В цей же час відчув удар позаду свого автомобіля та побачив, та бачив що автомобіль «Renault Logan» відкинуло на розділову смугу де він контактував з відбійником. Вийшовши з автомобіля побачив автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 (польська реєстрація), водій якого допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем «Renault Logan» та задньою частиною напівпричепа;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , який пояснив обставини які йому відомі про загибель рідної сестри ОСОБА_10 та її чоловіка ОСОБА_9 ;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який пояснив, що керував автомобілем «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 (польська реєстрація), та здійснював рух по автодорозі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, в лівій смузі руху, від м. Дніпро, в напрямку м. Запоріжжя. В салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні знаходилась співмешканка ОСОБА_8 , Під час руху, перед блок постом побачив, що транспортні засоби, а саме легковий автомобіль «Renault Logan» та вантажний автомобіль «Daf», які рухались попереду в попутному напрямку перед блокпостом почали зупинятись, сам почав знижувати швидкість, проте не встиг зупинитись та відбулось зіткнення після якого втратив свідомість. Більш детально пояснити механізм пригоди не може. Свою провину у даній дорожньо-транспортній пригоді визнає.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 капрал поліції, який пояснив, що 30.07.2024 приблизно о 12:25 годині ніс службу на блок посту «З-08» ОСОБА_14 на автодорозі «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» при в`їзді до м.Запоріжжя зі сторони м.Дніпро та здійснював перевірку транспорту, що рухався. В цей час почув удар та зрозумів, що відбулось зіткнення транспортних засобів на смузі руху у напрямку м.Запоріжжя. Після цього одразу побіг на місце пригоди та побачив автомобіль «Renault Logan» з пошкодженою задньою частиною, автомобіль «Opel Vectra» зі значними пошкодженнями кузова спереду та автомобіль «DAF» з напівпричепом, який мав пошкодження задньої частини. Водій та пасажирка «Renault Logan» знаходились в салоні автомобіля без свідомості. В радіостанцію передав про ДТП та про необхідність виклику на місце події ШМД та ДСНС. Підійшовши до автомобіля «Opel Vectra» побачив, що водій чоловік віком близько 50 років був з закривавленим обличчям та стояв біля пасажирської двері де на передньому пасажирському сидінні знаходилась жінка без свідомості. В цей же час на місці зупинились військові медики, які почали надавати першу допомогу постраждалим. Про обставини ДТП з водієм не спілкувався;
- протоколом допиту ОСОБА_15 , старший сержант поліції, який пояснив, що 30.07.2024 приблизно о 12:25 годині ніс службу на блок посту «З-08» ОСОБА_14 на автодорозі «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» при в`їзді до м.Запоріжжя зі сторони м.Дніпро та здійснював перевірку транспорту, що рухався. В цей час почув удар від зіткнення транспортних засобів та його колега ОСОБА_13 побіг на місце ДТП та в радіостанцію повідомив про ДТП з постраждалими. Я одразу після почутого забіг в блок пост, взяв аптечку та направився на місце ДТП, де побачив автомобіль «Renault Logan» з пошкодженою задньою частиною, автомобіль «Opel Vectra» зі значними пошкодженнями кузова спереду та автомобіль «DAF» з напівпричепом, який мав пошкодження задньої частини. В салоні автомобіля «Renault Logan» без свідомості знаходився водій та жінка передній пасажир. На місці біля автомобіля «Opel Vectra» вже стояли військові медики, які надавали першу допомогу жінці пасажирці, яка була без свідомості. Водій автомобіля «Opel Vectra» стояв біля жінки з закривавленим обличчям. Про обставини ДТП з водієм не спілкувався.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- ризик незаконного впливу на свідків;
- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема, доказами на обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - можуть бути документи, довідки про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що окремі з вказаних у клопотанні ризиків існують і мають високу ступінь вірогідності, що є підставою для взяття підозрюваного під варту.
Так, діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є необережним тяжким злочином, що тягне покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Ця обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).
З урахуванням особи підозрюваного, зокрема того, що він є військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що призвів до заподіяння смерті двом особам, обґрунтованими є й доводи сторони обвинувачення про те, що у разі незастосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, останній може переховуватись від органу досудового слідства або суду та впливати на потерпілих та свідків.
При цьому, оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого та дослідження їх судом.
Разом із цим, маючи можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в частині, що стосуються клопотання про обрання запобіжного заходу, а отже і з протоколами допиту свідків, підозрювана знатиме як їх персональні данні, так і зміст наданих ним свідчень на стадії досудового розслідування.
Крім того, не виключено, що ще не всі свідки допитані, а також що підозрювана може бути знайома із свідками, які ще не допитані, і вплинути на їх показання.
Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваної на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає доведеним наявність вказаного ризику.
Водночас суд не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо існування ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, оскільки інкриміноване ОСОБА_5 діяння є необережним, раніше він до кримінальної відповідальності не притягався, доказів його схильності до систематичного порушення Правил дорожнього руху слідчому судді надано не було.
На виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.
Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не можуть бути застосовані до підозрюваного в силу наявності у нього статусу військовослужбовця і обов`язку за загальним правилом перебувати за місцем дислокації військової частини, і взагалі не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усунуть ризиків, існування яких встановлено суддею.
До того ж, як пояснив сам підозрюваний, військова частина, де він проходить службу, безпосередньо задіяна у бойових діях на території Донецької області, постійно змінює місце дислокації, а її військовослужбовці перебувають під обстрілами.
На переконання слідчого судді, така обстановка є несумісною із застосуванням запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства.
Слідчий суддя також враховує, що відповідно до Довідки від 31.07.2024 № 1656/06-1, наданої КНП «Міська лікарня № 9» Запорізької міської ради, незважаючи на отриману під час ДТП травму, стан здоров`я ОСОБА_5 не перешкоджає утриманню його в умовах Запорізького слідчого ізолятора.
Слідчий просив також, у разі задоволення клопотання, не встановлювати розмір застави як умови звільнення підозрюваного під варти, посилаючись на п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України та підозру ОСОБА_5 у спричиненні загибелі двох осіб.
Однак в цій частині слідчий суддя не погоджується з доводами слідчого, оскільки матеріали справи не свідчать про особливу суспільну небезпечність особи підозрюваного, а інкриміноване йому діяння не було суб`єктивно спрямовано на заподіяння смерті іншим особам.
За таких умов слідчий суддя вважає надати підозрюваному право звільнення з-під варту у разі внесення застави у розмірі, що забезпечить в подальшому належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з триманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», з правом звільнення під заставу.
Строк тримання під вартою обчислювати з 14 год 42 хв. 30.07.2024 до 14 год. 42 год. 27.09.2024.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та (або) перебування;
- прибувати до слідчого, прокурора або до суду за першою вимогою;
- утриматися від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , роз`яснити підозрюваному чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 11 год. 50 хв. 02.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1