Провадження № 1-кп/638/1905/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000227 від 26 серпня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Широке Дніпропетровської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, дітей на утриманні не має, військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

24 лютого 2022 року військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації та інші підконтрольні їм військові формування, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які маючі» важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України па порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Так, 09 квітня 2023 року ОСОБА_3 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , було прийнято на військову службу до Збройних Сил України, зарахувавши до списків особового складу) військової частини НОМЕР_1 .

Відтак, з моменту прийняття на військову службу до Збройних Сил України громадянин ОСОБА_3 , приступив до виконання обов`язків військової служби, набув статус військовослужбовця та у відповідності до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», молодший сержант ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують молодшого сержанта ОСОБА_3 , захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог от. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129. 130. 199. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (зі змінами), ст. ст. І, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни: виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше, підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою. Повинен знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло дія ти в бою; знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички; знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно); додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; бузи хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів но службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрат чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку за інше майно до затіям» (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструменті, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки; неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування нова розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Однак, в порушення вищевикладених вимог законодавства, достеменно знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначених у статутах Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_3 , вчинив умисні кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади за наступних обставин. Так, в березні 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, винник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, яке видається установою, яка маг право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме: водійського посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «А», «В1», «В», « С1», «С», «ВЕ», «С1Е», «СЕ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення, молодший сержант ОСОБА_3 скориставшись мобільним додатком «Телеграм», на невстановленій досудовим розслідуванням сторінці, знайшов оголошення про виготовлення водійських посвідчень, після чого зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою узгодив виготовлення водійського посвідчення на своє ім`я, при цьому, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія відповідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, останній надіслав за допомогою повідомлення необхідні для виготовлення такого посвідчення власні анкетні дані, власну фотографію та зразок власного підпису, сплативши при цьому грошові кошти у розмірі 15 000 грн.

Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа, в невстановлений досудовим розслідуванням дату, час та місці, використовуючи анкетні дані, попередньо надіслані молодшим сержантом ОСОБА_3 , внесла неправдиві відомості до посвідчення водія серійний номер НОМЕР_2 від 05.12.2023, тим самим підробивши його, яке останній отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи, сплативши, в свою чергу, грошові кошти в розмірі 100 гри. за доставку, з метою подальшого використання для забезпечення можливості керувати транспортним засобом, чим вчинив пособництво у підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання.

Крім того, молодший сержант ОСОБА_3 підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, перебуваючи на посаді командира відділення управління штабу батальйону взводу зв`язку 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, сі. 17 Закону України «І Іро оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 25.08.2024 приблизно о 09:00 год., перебуваючи на ділянці автомобільної дороги Київ-Харків-Довжанський, дорога М-03, 629 км., за кермом автомобіля марки «Субару Форестер», д.н.з. НОМЕР_4 , при перевірці документів, на вимогу поліцейського ВРПП Ізюмського РУН ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , в порядку ст.32 Закону України «Про національну поліцію», пред`явив, таким чином використав, в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме водійське посвідчення громадянина України на право керування транспортними засобами категорії «А», «В1», «В», « С1», «С», «ВЕ», «С1Е», «СЕ», видане на ім`я ОСОБА_3 , серійний номер НОМЕР_2 від 05.12.2023, яке не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться із офіційному обігу країни виробника - України, згідно висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/25559-ДД від 04 вересня 2024 року.

Відповідно до приписів ст. 12 КК України вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 358, ч. 4 ст. 358 КК України класифікується як кримінальні проступки.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акті за його відсутності.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов з клопотанням прокурора ОСОБА_6 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

За змістом письмової заяви, складеної у присутності захисника ОСОБА_7 , що долучена до обвинувального акту на виконання вимог ч.ч. 2, 3 ст. 302 КПК України, обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно та добровільно визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь - кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з приписами ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку.

При цьому прокурор, в присутності захисника роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_7 підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи позицію учасників судового провадження, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - кримінальних проступків, наявні підстави для розгляду вказаного обвинувального акту у спрощеному провадженні у відповідності до положень ст.ст.381-382 КПК України.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами досудового розслідування.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 358 ч. 4 ст. 358 КК України, тобто співучасть в формі пособництва у підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання та використання завідомо підробленого документа.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має середню-спеціальну освіту, військовослужбовець, раніше не судимий, неодружений, дітей на утриманні не має, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Враховуючи вчинення обвинуваченим кримінальних проступків, особу винного, обставини, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд призначає покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 27 ч. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України з застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч. 4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Скасувати арешт накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2024 року на вилучене в ході огляду місця події від 25.08.2024 за адресою: Харківська область, м. Ізюм, блок-пост Кам`янка дорога Київ-Харків-Довжанський, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 05.12.2023, дійсне до 05.12.2053, ТСЦ 8044, серія ВХТ, номер НОМЕР_5 , з відкритими категоріями «А», «В1», «В», «С1», «С», «ВЕ», «С1Е», «СЕ».

Речовий доказ: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 05.12.2023, дійсне до 05.12.2053, ТСЦ 8044, серія ВХТ, номер НОМЕР_5 , з відкритими категоріями «А», «В1», «В», «С1», «С», «ВЕ», «С1Е», «СЕ» - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави витрати на проведення судово-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/25559-ДД від 04 вересня 2024 року у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1