Справа № 611/581/24
Провадження № 1-кп/611/61/24
УХВАЛА

06 вересня 2024 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Барвінкове кримінальне провадження, внесене 03 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових правопорушень за № 0000758, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Іллічівка Барвінківського району Харківської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не заміжня, офіційно не працевлаштованої, раніше судимої:

- 07.07.2023 Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки,

зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

З обвинувального акту убачається, що 25 травня 2024 року близько 19:00 ОСОБА_4 прийшла в гості до своєї знайомої ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпивали спиртні напої, після чого залишились в будинку ночувати.

26 травня 2024 року близько 03:00 ОСОБА_4 прокинулась, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ще спали. ОСОБА_4 помітила в коридорі на столі мобільний телефон марки «NOKIA С21 Plus», який належав ОСОБА_5 , в цей час у неї виник умисел на таємне викрадення вказаного телефону.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи навмисно та протиправно, впевнившись, що діє таємно від сторонніх осіб, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 викрала зазначений мобільний телефон, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток у розмірі 2879,10 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з декриміналізацією діяння відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набув чинності 09.08.2024.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти закриття кримінального провадження, при цьому вказала, що розуміє свої права, усвідомлює, що закриття провадження з вказаної підстави не відноситься до реабілітуючих підстав, їй зрозумілі наслідки закриття провадження.

Потерпілий у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи..

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Згідно абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн (1514?2=3028).

Враховуючи те, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна становить 2879,10 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн), суд вважає за необхідне кримінальне провадження № 0000758 від 03.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст. 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст. 284, ст. 479-2 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження- задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000758 від 03.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «NOKIA С21 Plus», який перебуває на зберіганні у відділенні поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Копію ухвали після набрання законної сили направити до уповноваженого органу Національної поліції, а саме до відділення № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за наявності в її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченою в той же строк, але з моменту вручення останній ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 06.09.2024 року о 15:30.

Суддя ОСОБА_1