Провадження №: 1-кс/752/6027/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення №4 слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001737 від 02.06.2024,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого відділення №4 слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001737 від 02.06.2024.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва Голосіївської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001737, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.06.2024 приблизно о 16:20 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на вулиці поблизу будинку АДРЕСА_1 . В цей момент до нього підійшов ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та між ними одразу розпочався словесний конфлікт. Під час даного конфлікту, в ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання шкоди здоров`ю

ОСОБА_9 , дістав з карману шортів, в які був одягнений, предмет, який має колото-ріжучі властивості, та умисно, протиправно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , розпочав здійснювати хаотичні спроби ударів в область тулуба останнього. Скоротивши дистанцію з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 здійснив один удар вказаним вище предметом в область стегна лівої ноги.

Розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину.

Через деякий час, ОСОБА_9 було госпіталізовано до КНП «КМКЛ ШМД», що за адресою: АДРЕСА_2 , де він від отриманих ушкоджень помер.

Злочинними діями ОСОБА_5 . ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани лівого стегна по латеріальній поверхні у нижній третині, геморагічний шок IV ступеню, гостра серцево-судинна недостатність.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У вчиненні даного правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 03.06.2024 о 11:00 год. затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

03.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

05.06.2024, слідчим суддею Голосіївського районного суду в м. Києві відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 01.08.2024 включно.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завершується однак, досудове розслідування не може бути завершеним у зв`язку із тим, що по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій та встановити відомості, що мають значення для кримінального провадження та які самостійно, а також у сукупності із іншими доказами будуть мати суттєве значення для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому. Зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України залишились незмінні та продовжують існувати.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували. Просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, у задоволенні клопотання прокурору відмовити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, вислухавши думку прокурора та сторони захисту, дослідивши наявні у своєму розпорядженні матеріали, приходить до наступних висновків.

Слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва Голосіївської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001737, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України.

03.06.2024 о 11:00 год. ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

03.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

05.06.2024, слідчим суддею Голосіївського районного суду в м. Києві відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 01.08.2024 включно.

23.07.2024 постановою Виконувача обов`язків керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001737, відомості про яке внесенні до ЄРДР 02.06.2024, до трьох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу положень ч. 3 ст. 199 КПК України при вирішенні питання про продовження строку тримання особи під вартою обов`язковому доведенню у судовому засіданні прокурором підлягає наявність обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування та продовження підозрюваному зазначеного запобіжного заходу, не зменшились, у зв`язку з чим забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є неможливим без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього на даний час підстав, що надавали можливість органу досудового розслідування вважати, що підозрюваний в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу продовжить виконувати покладені на нього обов`язки, не встановлено.

Метою продовження обраного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - переховування від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , усвідомлює невідворотність покарання за вчинення вказаного злочину, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, у зв`язку з чим ризик втечі для підозрюваного може сприйматись як менш небезпечний ніж процедура притягнення та відбуття покарання. Вказаний ризик також доводиться тим, що ОСОБА_5 є громадянином іноземної держави, та не має жодних перепон для залишення території України.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що на даний час підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні дані свідка, який його викриває, у зв`язку з чим він з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на нього, змушуючи надавати бажані для нього показання.

Ризик, передбачений пунктом 4 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик обґрунтовується, тим, що обставини вчинення кримінальних правопорушень, характеристика особи підозрюваного, відсутність у нього стійких соціальних зв`язків в м. Києві, а також тяжкість покарання, передбачену санкціями статей КК України інкримінованих підозрюваному, обґрунтовують наявність ризику перешкоджання останнім досудовому розслідуванню у інший спосіб.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження. Так, застосування до ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів: домашнього арешту, застави, особистої поруки чи особистого зобов`язання, надасть йому змогу переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 183 КПК України, є необхідним та достатнім для продовження запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , прокурор довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Доводи сторони захисту щодо підстави для зміни запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження, тому, наразі позиція слідчого судді є такою, що обсяг підозри та характер злочинних дій, у яких підозрюється ОСОБА_5 , а також продовження існування заявлених прокурором ризиків, містять достатні доводи, якім б могли переконати стороннього та неупередженого спостерігача в тому, що ризики які існували раніше, та наявність яких перевіряв слідчий суддя під час застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного зменшились настільки, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде невиправданим та недоцільним.

Крім того, посилання захисника на необґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає непереконливими. При цьому, варто зазначити, що сукупність матеріалів кримінального провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

При вирішенні даного питання слідчим суддею також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому, тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.

З огляду на встановлені слідчим суддею обставини, беручи до уваги, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та які на даний час не зменшились, обставини, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заході не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та не зможуть запобігти існуючим ризикам, а отже клопотання слідчого про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 183, 184, 193-197, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на 37 днів до 03.09.2024, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 , підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 02.08.2024 о 15 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1