Провадження № 1-кс/201/4099/2024
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2024 року м.Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001610, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням прокурора, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

У провадженні СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, перебувають матеріали кримінального провадження №0001610 від 20.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ ВП №5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 19.09.2024 р. надійшла заява гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в зоні ведення бойових дій, внаслідок порушення правил та звичаїв ведення війни, з травня 2022 року по вересень 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа заволоділа транспортним засобом: автомобіль марки "Hyundai" IX35 д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдали останній матеріальної шкоди, розмір якої встановлюється.(ЖЕО 30211 від 19.09.24)

За даним фактом слідчим відділенням ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області 20.09.2024 внесено відомості до ЄРДР за №0001610 за ч.1 ст.438 КК України.

В ході допиту потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що в період часу коли м. Лиман було окуповано, а саме з травня місяця по вересень 2022 р. від місцевої адміністрації дізналася після деокупації, що відсутній транспортний засіб марки "Hyundai" модель «IX35» д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 р.в., чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

20.09.2024 року постановою слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області транспортний засіб марки "Hyundai" модель «IX35» д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 р.в., чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на вище викладене слідчий просить задовольнити клопотання про арешт майна.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В матеріалах поданих разом з клопотанням до суду наявна заява від ОСОБА_5 , яка є власницею зазначеного транспортного засобу, згідно якої ОСОБА_5 , не заперечує щодо поданого клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що У провадженні СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, перебувають матеріали кримінального провадження №0001610 від 20.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ ВП №5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 19.09.2024 р. надійшла заява гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в зоні ведення бойових дій, внаслідок порушення правил та звичаїв ведення війни, з травня 2022 року по вересень 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа заволоділа транспортним засобом: автомобіль марки "Hyundai" IX35 д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдали останній матеріальної шкоди, розмір якої встановлюється.(ЖЕО 30211 від 19.09.24)

За даним фактом слідчим відділенням ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області 20.09.2024 внесено відомості до ЄРДР за №0001610 за ч.1 ст.438 КК України.

В ході допиту потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що в період часу коли м. Лиман було окуповано, а саме з травня місяця по вересень 2022 р. від місцевої адміністрації дізналася після деокупації, що відсутній транспортний засіб марки "Hyundai" модель «IX35» д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 р.в., чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

20.09.2024 року постановою слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області транспортний засіб марки "Hyundai" модель «IX35» д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 р.в., чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки "Hyundai" модель «IX35» д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 р.в., чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 .

Роз?яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1