Справа № 346/7707/23
Провадження № 1-в/346/431/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Коломийського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення від покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого 17.04.2024 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за частинами 1, 2 ст.190 КК України до остаточного покарання, визначеного на підставі ч.1 ст.70 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

в поданні зазначено, що засуджений перебуває на обліку у вказаному відділі пробації з 24.05.2024 року.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів`від 18.07.2024 року №3886-ІХ підвищено мінімальну межу вартості викраденого майна при вчиненні кримінально караних крадіжки, шахрайства та привласнення чи розтрати чужого майна (статті 185, 190, 191 КК України).

Згідно із вказаним вироком в 2022 році засуджений внаслідок вчинення вказаних кримінальних правопорушень спричинив потерпілій майнову шкоду в розмірі 1 410 грн., а в 2023 році - в розмірі 2 210, 34 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи з 01.01.2022 року по 30.06.2022 року в розмірі 2 481 гривню, з 01.07.2022 року по 31.12.2022 року 2 600 гривень, а у 2023 році 2 684 гривні.

На підставі цього виникає питання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного судом покарання.

Представник органу пробації в судовому засіданні підтримала дане подання із зазначених підстав.

Засуджений в судовому засіданні просить звільнити її від призначеного покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання, оскільки ОСОБА_5 був засуджений за епізоди кримінально-протиправної діяльності на загальну суму, що перевищувала два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом, встановлені у 2023 році.

Суд, вивчивши подання та долучені до нього матеріали, враховуючи вказану одноголосну позицію учасників судового розгляду, дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.537 цього Кодексу під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

П. 2 ч. 2 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що у Коломийському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» Івано-Франківської області перебуває на виконанні вищевказаний вирок від 17.04.2024 року.

Відповідно до змісту вказаного вироку, кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, засуджений вчинив у період з 19.03.2022 року по 04.11.2022 року (день, коли вчинення кримінального проступку вважається закінченим), а злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, - протягом 2023 року (злочин вважається закінченим 04.07.2023 року).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадянза ч. 1ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадянза ч. 2ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

В період з 01.01.2022 року по 30.06.2022 року два неоподаткованих мінімуми доходів громадян, тобто 100 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи становили 2 481 гривню, з 01.07.2022 по 31.12.2022 року 2 600 гривень, а у 2023 році 2 684 гривні.

Частина перша статті 5 КК України встановлює правило за яким закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 був засуджений за епізоди шахрайства (умисного заволодіння майном потерпілого шляхом обману, повторно) на загальну суму, що перевищувала два неоподаткованих мінімуми доходів громадян, що діяли в у 2023 році, то відповідальність за вчинене ним діяння не підпадає під дію статті 51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна.

У зв`язку з цим суд дійшов переконання, що визначені законом підстави для звільнення засудженого від покарання або пом`якшення покарання відсутні. А тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.5, 74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні подання про звільнення ОСОБА_5 від остаточного покарання, визначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.04.2024 року за частинами 1, 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 14.10.2024 р. о 10 год.

Головуючий суддя : ОСОБА_1