Справа № 717/1530/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року селище Кельменці

Слідчий суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області

ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000174 від 07.12.2023 року на постанову начальника сектору дізнання про закриття кримінального провадження,

з участю

прокурора ОСОБА_4 ,

дізнавача СД Дністровського РВП ГУНП В Чернівецькій області ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Кельменецького районного суду Чернівецької області із скаргою на постанову начальника СД Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 07.12.2023 по ч.1 ст.129 КК України звернулася потерпіла ОСОБА_3 та просить скасувати вказану вище постанову.

Скаржниця ОСОБА_3 скаргу підтримала та пояснила, що орган дізнання не вчинив всіх необхідних слідчих та процесуальних дій в даному кримінальному проваджені та начальник сектору дізнання закрила дане кримінальне провадження безпідставно.

В ході розслідування начальник сектору дізнання ОСОБА_6 не дослідила всі докази та обставини, які вказують на наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України та не дали правильну оцінку даним доказам. Зокрема, не досліджено ті обставини, що між нею та ОСОБА_8 існували тривалі неприязні стосунки і саме ці обставини давали їй підстави побоюватись здійснення ОСОБА_8 , яка перебувала на території її господарства, здійснення її погроз, так як такі погрози відбувалися за активних дій ОСОБА_9 , яка під час висловлювання цих погроз била її сапою по різних частинах тіла і це фактично був замах на вбивство, а не лише погроза, тому що вона завдавала її ударів по тілу, по голові та висловлювалася, що виб`є їй решту зубів та відірве голову. Також жодним чином не відреагував орган дізнання на її пояснення щодо її пограбування ОСОБА_8 викрала її сапу і орган дізнання до даного часу не встановив її місце знаходження. Вона бажає, щоб дізнання було проведено об`єктивно і ОСОБА_10 було притягнуто до кримінальної відповідальності, а вже два роки скасовуються постанови про закриття кримінального провадження, а орган дізнання не виконує належним чином свої функції.

Прокурор ОСОБА_4 пояснив, що в даному кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії у зв`язку з чим скарга не підлягає задоволенню, проте вирішення питання залишає на погляд суду.

Дізнавач сектору дізнання Дністровського РВП ГУНП України в Чернівецькій області ОСОБА_5 пояснив, що в даному кримінальному провадженні були проведені всі необхідні слідчі дії доказів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України не здобуто.

Слідчим суддею встановлено, що начальником СД Дністровського РВП ГУНП України в Чернівецькій області здійснювалося дізнання в кримінальному провадженні №0000174 від 07.12.2023 року за ч.1 ст.129 КК України. В ході дізнання начальник сектору дізнання ОСОБА_11 дійшла висновку, що дане кримінальне провадження за ч.1 ст. 129 КК України слід закрити та постановою від 11.10.2024 року закрила дане кримінальне провадження.

Розглянувши скаргу по суті, вважаю, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів, доданих до скарги та з досліджених судом матеріалів вбачається, що при закритті провадження начальник сектору дізнання дійшла висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України в діях ОСОБА_9 .

Встановлено, що 11.05.2022 року ОСОБА_3 звернулася до органу дізнання із заявою про вчинення ОСОБА_8 11.05.2022 року стосовно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, та інших кримінальних правопорушень.

Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 12.05.2022 року за ч.1 ст.129 КК України. Дане кримінальне провадження було закрито постановою начальника СД Дністровського РВП ГУНП України в Чернівецькій області, яка в подальшому скасовано ухвалою слідчого судді Кельменецького районного суду Чернівецької області року.

В подальшому дане кримінальне провадження розслідувалося в кримінальному проваджені, внесеному в ЄРДР за №0000174 від 07.12.2023 за ч.1 ст.129 КК України.

Під час розгляду даної скарги встановлено, що між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_8 тривалий час існували неприязні відносини. 11.05.2022 року на земельній ділянці, належній потерпілій ОСОБА_3 між потерпілою та ОСОБА_8 стався черговий конфлікт, в ході якого потерпілій було спричинено тілесні ушкодження. В ході конфлікту ОСОБА_12 сварилася з потерпілою ОСОБА_3 і, спричинила їй тілесні ушкодження твердим предметом, допускала висловлювання, зокрема погрожувала відбити (відірвати) потерпілій голову та вибити зуби. Потерпіла ОСОБА_3 реально сприйняла в даній обстановці такі погрози на позбавлення її життя, тобто мала реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Вважаю, що начальник сектору дізнання не в повній мірі дала оцінку всім доказам та обставинам справи і кримінального провадження та зробила висновок про відсутність в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України без належного з`ясування всіх обставин справи.

Як випливає із ч.1 ст.129 КК України, обов`язковою ознакою складу даного кримінального правопорушення злочину є реальність погрози вбивством, якою вона буває у всіх випадках, коли потерпілий має підстави боятися її виконання, тобто, потерпілий має сприймати її такою, що може здійснитися. Така реальність встановлюється у кожному окремому випадку, виходячи з конкретних обставин справи. При визначенні реальності погрози вбивством слід враховувати як суб`єктивні так і об`єктивні критерії, зокрема, з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її встановлення, особу винного, характер попередніх відносин між винним і потерпілим. Ознаки об`єктивної сторони погрози вбивством полягають у висловленні погрози позбавленням особи життя за наявності реальних підстав побоюватися здійснення такої погрози. Реальність погрози визначається достатністю підстав побоюватися її виконання, які в кожному випадку є різними. Для визначення реальності погрози значення має з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її висловлення, характеру попередніх стосунків між винним і потерпілим тощо. Також має значення сприйняття погрози самим потерпілим, а також і присутніми при цьому іншими особами.

Начальник сектору дізнання не встановила та не надала оцінки формі, характеру та обстановці висловлення погрози вбивством, а також характеру попередніх стосунків між ОСОБА_8 та потерпілою, обмежившись лише тим, що між потерпілою та ОСОБА_8 існували неприязні відносини, а також зазначила в оскаржуваній постанові, що факт спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, в тому числі на голові, не свідчить про реальне сприйняття погроз з боку ОСОБА_7 без обргрунтуваня таких висновків. Також начальник сектору дізнання не дала оцінку тому, яким предметом було спричинено дані тілесні ушкодження, а також, поведінку ОСОБА_7 , яка перебувала у володінні ОСОБА_3 з висловлюваннями, які могли бути сприйняті потерпілою в даній обстановці, як реальні наміри.

Отже, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000174 за ч.1 ст.129 КК України начальником сектору дізнання не було проведено всіх необхідних слідчих дій та зроблено висновок про відсутність в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення без належного з`ясування обставин справи без доказів попередніх взаємовідносин потерпілої та ОСОБА_7 , без дослідження та аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності - зокрема показань свідків, потерпілої, тощо, зосередившись лише на поведінці потерпілої, яка намагалася, як вбачається з відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, перебуваючи у своєму володінні, відібрати у ОСОБА_13 , та не покидаючи місце події, що, на думку органу дізнання, вказує на відсутність погрози вбивством, тобто відсутність у потерпілої реальних підстав побоюватися здійснення цих погроз, оскільки вона намагається вирвати з рук нападника знаряддя вчинення правопорушення та не покидає територію свого володіня.

З оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження вбачається, що начальником сектору дізнання не в повному обсязі проведено досудове розслідування, не з`ясовано всіх обставин, що свідчили б відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, тобто не здійснено всі можливі процесуальні дії для виконання в повному обсязі завдань кримінального судочинства визначених ст.2 КПК України.

За таких обставин оскаржувана постанова є такою, що винесена передчасно, без повного та всебічного дослідження обставин, які мають суттєве значення, а тому вважаю, що в начальника сектору дізнання були відсутні підстави для закриття кримінального провадження №0000174 за ч.1 ст. 129 КК України, начальник сектору дізнання відповідно до вимог КПК України не вчинила всіх дій та не вичерпала всіх можливостей, передбачених КПК України, в отриманні доказів для повного розслідування даного кримінального провадження.

Отже, скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 11.10.2024 року про закриття кримінального провадження кримінального провадження №0000174 07.12.2023 року за ч.1 ст.129 КК України слід задовольнити частково та скасувати дану постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що інші вимоги потерпілої, зазначені в скарзі не підлягають задоволенню, оскільки вони не належать до повноважень слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 23, 110, 284, 303- 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 11.10.2024 року про закриття кримінального провадження №0000174 від 07.12.2023 року за ч.1 ст.129 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника сектору дізнання Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 11.10.2024 року про закриття кримінального провадження №0000174 від 07.12.2023 року за ч.1 ст.129 КК України.

В задоволенні інших вимог потерпілої ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1