Справа № 350/1621/24
Номер провадження 1-кс/350/443/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу - особисте зобов`язання

24 вересня 2024 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000167 у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

слідчої ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

суд,-

в с т а н о в и в:

Слідча СВ відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке було погоджене прокурором Рожнятівського відділу Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 та відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

У клопотанні слідча просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці та на цей строк покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати:

- до слідчого СВ відділення поліції №2 (смт. Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, у провадженні якого перебуває та перебуватиме кримінальне провадження за його підозрою, та процесуального керівника (прокурора) у даному кримінальному провадженні до прийняття рішення, передбаченого статтею 283 КПК України,

- до суду з часу прийняття процесуальним керівником одного з рішень, передбачених пунктами 2 і 3 статті 283 КПК України і до набрання чинності вироком суду або рішенням, передбаченим частинами 2 і 7 статті 284 КПК України, за їх першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання у вказані вище терміни відповідно.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_3 на строк 2 місяці ряд обмежувальних заходів, а саме:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_6 ;

- заборонити наближатися на відстань ближче ніж п`ятсот метрів до місця, де ОСОБА_6 може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, лікуванням чи з інших причин;

- заборонити листування, телефонні переговори з ОСОБА_6 , інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , перебуваючи на профілактичному обліку у секторі превенції ВП №2 (смт. Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, як «кривдник», та будучи раніше судимою особою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», знову умисно та безпричинно, вчинив по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 психологічне та фізичне насильство.

Так, 26.08.2024 близько 14:00 год., ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи у АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо фізичного здоров`я потерпілої та бажаючи їх настання, у присутності трьох малолітніх дітей, умисно, вчинив фізичне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , в ході якого наніс їй декілька хаотичних ударів кулаками рук в ділянки голови, грудної клітки та обох рук, окрім цього ногами наносив декілька ударів по тілу та ногах потерпілої, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої ноги, садна в ділянці правої ноги, садна в ділянці правої руки, які згідно висновку експерта №133 від 28.08.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Унаслідок умисних систематичних, протиправних дій ОСОБА_3 , які об`єднані спільним умислом, потерпілій ОСОБА_6 завдано психологічних та фізичних страждань, що виразилось у втраті енергійності, повноцінного сну та відпочинку, втомі, фізичному дискомфорті, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживань.

Отже, слідча вважає, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, що призводить до її психологічних страждань, погіршення якості її життя, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 184 Кримінального процесуального кодексу України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

За таких обставин, слідча вважає, що є підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні слідча СВ відділення поліції №2 Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 та прокурор Рожнятівського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_5 підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, ознайомившись із матеріалами клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, прийшов до висновку, що воно підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Розділ ІІ Кримінально процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 27.08.2024 відділенням поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000167 з кримінальною кваліфікацією кримінального правопорушення за ст.126-1 КК України.

Копією повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 06.09.2024 підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_3 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom»).

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, перевіряючи обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_3 слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на її обґрунтованість, підтверджуються долученими до матеріалів клопотання доказами, зібраними в ході досудового розслідування, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинене, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Стосовно ризиків кримінального провадження слідчий суддя вважає за потрібне зазначити таке.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу (ч.1 ст.179 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення яких клопоче слідчий у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій, які можуть зашкодити кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п.п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років та усвідомлюючи неминучість покарання за імовірне вчинення кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Окрім цього, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні

Окрім наявності вищезазначених ризиків, суд враховує, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, яке згідно із ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, вік та особу підозрюваного, стан його здоров`я та сімейний стан, наявність судимостей та соціальних зв`язків.

Оцінюючи вищенаведені обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази доводять існування обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які у клопотанні посилається сторона обвинувачення; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

Все вищевикладене в сукупності, свідчить про доцільність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме такий запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та виключає можливість ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду або вчиненню інших дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням обставин, встановлених в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність та доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід визначити з урахуванням вимог ч.7 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 181, 194, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчої СВ відділення поліції №2 (сел. Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в ЄРДР 27.08.2024 за № 0000167 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) прибувати:

- до слідчого СВ відділення поліції №2 (смт. Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, у провадженні якого перебуває та перебуватиме кримінальне провадження за його підозрою, та процесуального керівника (прокурора) у даному кримінальному провадженні до прийняття рішення, передбаченого статтею 283 КПК України,

- до суду з часу прийняття процесуальним керівником одного з рішень, передбачених пунктами 2 і 3 статті 283 КПК України і до набрання чинності вироком суду або рішенням, передбаченим частинами 2 і 7 статті 284 КПК України, за їх першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання у вказані вище терміни відповідно.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_3 на строк 2 місяці ряд обмежувальних заходів, а саме:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_6 ;

- заборонити наближатися на відстань ближче ніж п`ятсот метрів до місця, де ОСОБА_6 може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, лікуванням чи з інших причин;

- заборонити листування, телефонні переговори з ОСОБА_6 , інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб.

Вищезазначені зобов`язання застосовуються до підозрюваного на строк 2 місяці з дати винесення цієї ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1