СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1307/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 13.01.2024 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або визначити розмір застави, оскільки ризики, на які посилається прокурор, відсутні, а тяжкість покарання не може бути підставою для застосування виняткового запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 проти клопотання заперечував, просив урахувати, що у ОСОБА_3 є низка хвороб, які не підлягають лікуванню в умовах СІЗО, у нього є дружина і дитина, міцні соціальні зв`язки, заявлені ризики давно минули, а тому його необхідно звільнити з-під варти.

Думку захисників підтримав обвинувачений ОСОБА_3 .

Заслухавши думку сторін провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання чи продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. ч. 6,8 ст. 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд з`ясовує всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке обрання можливе та виправдане.

Так, ОСОБА_3 раніше не судимий згідно ст. 89 КК України, офіційно не працює, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, крім того пов`язаний із застосуванням насильства небезпечного для життя в момент заподіяння, а отже, являє собою значну суспільну небезпеку.

Обізнаність обвинуваченого ОСОБА_3 про суворість передбаченого законом покарання, у випадку визнання його винуватим, додатково підтверджує наявність високого ризику ухилення від суду та не виконання його процесуальних рішень (ризик переховування). Також існують ризики того, що обвинувачений може незаконно впливати свідків, оскільки йому відомі їх місця проживання, іншим чином перешкоди кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також суд відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу обвинуваченого, зокрема міцність його соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування обвинуваченого під вартою.

Суд також відхиляє доводи сторони захисту про необхідність звільнення ОСОБА_3 з-під варти, з урахуванням необхідності проведення медичних обстежень та лікування, яких не може бути забезпечено медичною частиною СІЗО, оскільки можливість таких обстежень та лікування в інших медичних закладаї прямо передбачені Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104.

Оцінюючи наявність підстав для тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи стадію судового розгляду, суд вважає, що даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому, суд бере до уваги те, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що існують підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, внаслідок якого потерпілому завдані тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть, тому відповідно до положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави..

Керуючись ст.ст. 197, 331, 369 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10.01.2025 включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала діє до 10.01.2025 року включно та підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1