Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3200/24
Провадження № 1-кп/376/322/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2024 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому судовому зали суду м.Сквири Київської області матеріали кримінального провадження №0000955 від 11.10.2024 по обвинуваченню:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 110, ч.1 ст. 436-2, ч.3 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сквирського районного суду Київської області знаходиться обвинувальний акту кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110, ч.1 ст. 436-2, ч.3 ст. 436-2 КК України. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 10.10.2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» строком до 06.12.2024.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання піл вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки ризики, які стали передумовою для його обрання не зменшились та не змінились.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на те, що ризики, зазначені прокурором перебільшені.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав захисника, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, мотивуючи наявністю захворювань, які потребують лікування.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжного заходу, визначених ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_5 під вартою виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в тому числі тяжкого злочину, за санкцією якого можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень була предметом перевірки слідчого судді на стадії обрання запобіжного заходу та його продовження.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення; переховуватись від суду, впливати на свідків.

Так при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду лише у виді реального строку покарання; відсутність достовірних відомостей про наявність міцних соціальних зв`язків, як то наявність офіційного місця роботи, дружини або неповнолітніх утриманців, що свідчило б про достатню соціальну адаптацію і слугувало б запобіжником до продовження протиправних дій; також до уваги приймається та обставина, що обвинувачений хоча і визнаний в силу ст. 89 КК України не судимим, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду та від виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у справі, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб.

Норми ч.4 ст.183 КПК України надають суду право при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-2, 258-258-6,260,261,402-405,407,408,429,437-442 КК України.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в тому числі злочину, передбаченого ч.1 ст. 110 КК УКраїни, суд вважає за недоцільне визначити йому розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 331,369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на шістдесят днів до 18 січня 2025 року включно.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1