Справа №588/731/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/405/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 04 червня 2024 року, якою накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 04 червня 2024 року, на часткове задоволення клопотання начальника СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області було накладено арешт на належне на праві власності підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 майно, а саме:

- земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,05 га, кадастровий номер :02:001:1070;

- житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- транспортний засіб OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- транспортний засіб TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_2 .

У задоволенні клопотання про накладення арешту га квартиру , розташовану за адресою АДРЕСА_2 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на його апеляційне оскарження та апеляційною скаргою.

В обґрунтування пропуску строку, представник власника майна посилається на те, що при проголошенні повного тесту оскаржуваної ухвали 06 червня 2023 року ні він, ні ОСОБА_8 присутні не були, а ознайомились з ним після оприлюднення у ЄДРСР 07 червня 2024 року.

Просить вказані обставини визнати поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 04 червня 2024 року.

В апеляційній скарзі представник власника майна просить ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 04 червня 2024 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання начальника СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області про арешт майна - відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що слідчий суддя задовольнив вказане клопотання без належних на те правових підстав, безпідставно відхилив доводи сторони захисту щодо неналежного цивільного відповідача, неналежного суб`єкта подачі клопотання про накладення арешту на майно третіх осіб та відсутність цивільного позову станом на день подачі клопотання.

Апелянт вказує, що підозрюваний ОСОБА_8 здійснював технічний нагляд саме як працівник ТОВ «МОДУЛЬ-ЕКСПЕРТ» і вказану обставину зазначено в цивільному позові, а тому, останній не є належним цивільним відповідачем відповідно до ст. 128, 170 КПП України та ст. 1172 ЦК України і подача цивільного позову саме до нього є незаконною, оскільки у тих випадках, коли шкоду завдано працівниками під час виконання ними трудових (службових) обов`язків, зобов`язання щодо її відшкодування покладається на роботодавця.

Крім того, як зазначає апелянт, сторона обвинувачення просила накласти арешт на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , однак, вказана квартира належить ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , крім того, майно зазначене у клопотанні придбано підозрюваним під час шлюбу і належить на праві спільної сумісної власності як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_12 . Тобто клопотання містить прохання накладення арешту на майно підозрюваного та третіх осіб, які не є стороною кримінального провадження, що свідчить про те, що з таким клопотанням мав звертатись не начальник СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, а прокурор.

При цьому, клопотання про арешт майна було подано до суду 29 травня 2024 року і в ньому зазначено, що саме в цей день прокурором подано цивільний позов в інтересах держави у даному кримінальному провадженні, що є неправдивим, оскільки копію цивільного позову одночасно з клопотанням подано не було, і у судовому засіданні слідчий надав слідчому судді копію цивільного позову, який датований 31 травня 2024 року. Крім того, розмір пред`явленого цивільного позову необґрунтовано належними та достатніми доказами.

Оскільки слідчим суддею вищезазначені обставин враховано не було, вважати оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою підстави відсутні.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на їх підтримку, прокурора, яка вважала оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою та просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 117 КПК України, колегія суддів вважає, що причини, зазначенні представником власника майна адвокатом ОСОБА_9 щодо пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного рішення слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 04 червня 2024 року є поважними, а тому, клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ст. 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення про арешт майна в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні слідчим суддею вищезазначені вимоги було дотримано в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000108 від 12 квітня 2024 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, під час якого було встановлено, що інженер з технічного нагляду ТОВ «МОДУЛЬ ЕКСПЕРТ» ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що ряд робіт не виконано, склав та підписав офіційні документи, в яких зазначив неправдиві відомості щодо вартості виконаних будівельних робіт по об`єкту «Будівництво спортивно-оздоровчого комплексу по вул. Кеніга в м. Тростянець Сумської області (Н2О-МАХІ)», на підставі чого, було зайво, за непроведені роботи, здійснено перерахування бюджетних коштів ТОВ «ТД МАГНУМ» на суму 1 915 150 грн. 00 коп., що є особливо великим розміром.

24 квітня 2024 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а 29 травня 2024 року в межах даного кримінального провадження Охтирська окружна прокуратура, в інтересах держави, заявила цивільний позов в сумі 1 915 150 грн. 00 коп.

Під час досудового розслідування, було встановлено, що за підозрюваним ОСОБА_8 зареєстроване нерухоме майно, а саме, квартира, що розташована по АДРЕСА_2 , земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1070, що розташована по АДРЕСА_1 , житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 та рухоме майно, а саме, транспортний засіб OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_1 та TOYOTA RAV4 д.н.з. НОМЕР_2 , на яке, у поданому до слідчого судді клопотанні, слідчий просив накласти арешт, з метою забезпечення відшкодування завданих збитків, які були заподіяні в результаті протиправних дій останнього.

Під час розгляду зазначеного клопотання та доданих до нього доказів, слідчим суддею було встановлено, що згідно інформаційних довідок 373603096 та 373603445 від 10 квітня 2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підозрюваному ОСОБА_8 належить на праві власності земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,05 га, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , то як було встановлено, згідно інформаційної довідки 380756924 від 29 травня2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, зазначене майно належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

При цьому, було встановлено, що згідно повідомлення Територіального сервісного центру МВС №5943, підозрюваному ОСОБА_8 належать на праві власності транспортні засоби OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 та TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 .

За встановлених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що у даному випадку наявні підстави для накладення арешту лише на те майно, яке на праві власності належить підозрюваному, а саме, на земельну ділянку, житловий будинок та транспортні засобі, шляхом позбавлення права розпоряджатись вказаним майном, задовольнивши у такий спосіб частково подане слідчим клопотання, відмовивши у накладенні арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , і підозрюваному не належить.

З вказаним висновком слідчого судді колегія суддів погоджується у повному обсязі та вважає, що у даному випадку застосуванням такого заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконано його завдання та мета, на що посилався слідчий у клопотанні.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до позиції ВРП, ухваленої за результатами перевірки судових рішень щодо незаконного накладення арешту на майно (справа №2279/2дп/15-20 від 27 липня 2020 року, справа № 412/2дп/15-21 від 22 лютого 2021 року), арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження застосовується не лише для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а й із метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, якщо щодо нього існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, в тому числі, і те, що за його рахунок можливо відшкодувати шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_8 є належним цивільним відповідачем і подача цивільного позову до нього є незаконною, то як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, вказані обставини були предметом розгляду слідчого судді і їм була надана належна правова оцінка з посиланням на те, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не оцінює обґрунтованість заявленого позову саме до підозрюваного, а не до його роботодавця.

Були предметом розгляду слідчого судді і доводи представника власника майна з приводу того, що слідчий просив накласти арешт на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_8 , з вірним зазначенням, що накладення арешту на таке майно не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, а виділ часток, які належать чоловіку чи дружині, здійснюється виключно у межах цивільного судочинства, і дружина підозрюваного, за необхідності, не позбавлена можливості реалізувати своє право на такий поділ майна.

Безпідставними, колегія суддів вважає і доводи апелянта щодо неуповноваженого суб`єкта звернення з клопотанням про накладення арешту, з посиланням на ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Так, вимоги до клопотання про арешт майна та особи, яка може звернутися з ним, закріплені у ст. 171 КПК України, згідно якої, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися, зокрема, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У свою чергу, положеннями ст. 64-2 КПК України визначено правовий статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна в кримінальному провадженні. При цьому, вказаною статтею врегульовано не питання арешту майна чи вимоги до уповноваженої особи на звернення з таким клопотанням, а вказано на момент, з якого фізична або юридична особа набуває статусу третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт.

З огляду на те, що клопотання про арешт майна було подано слідчому судді слідчим за погодженням з прокурором, вважати, що органом досудового розслідування не було дотримано вимоги, передбачені ст. 171 КПК України, у колегії суддів підстав немає.

При цьому, на спростування інших доводів апелянта щодо відсутності доказів на підтвердження суми завданої шкоди, зазначеної у цивільному позові, то колегія судді зауважує, що сам факт завдання такої шкоди протиправними діями свідчить про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, за рахунок якого можливо таку шкоду завдану внаслідок кримінального правопорушення відшкодувати, а обґрунтованість заявленої шкоди та наявність доказів на її підтвердження на даній стадії кримінального провадження не перевіряється, що було вірно враховано слідчим суддею при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про незаконність накладення арешту на майно, належне ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі апелянтом не наведено, і обставин, за яких у задоволенні клопотання слідчого в цій частині необхідно було б відмовити, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст.170,173,404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_8 - адвокату ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 04 червня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 04 червня 2024 року, якою, на часткове задоволення клопотання начальника СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, було накладено арешт на належне на праві власності підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 майно - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4