Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

26 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ ВП в річковому порту Київ ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000455 від 14.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 240, ч. 3 ст. 254, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388, ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

слідчий СВ ВП в річковому порту Київ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернулася з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Українка, Малиського р-н, Житомирської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В обґрунтування клопотання його автор зазначив, що слідчими СВ ВП в річковому порту Київ ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження 0000455 від 14.04.2022 в межах якого 20.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до наказу по особовому складу №146-о від 17.09.2013 призначений на посаду директора ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» ().

Службові повноваження директора ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» () - ОСОБА_5 визначені п.п. 8.68. Статуту ПрАТ «Пинязевицький кар`єр». Відповідно до вказаного пункту Статуту товариства встановлено, що одноосібним виконавчим органом ПрАТ «Пинязевицький кар`єр», який здійснює керівництво його поточною діяльністю є Директор Товариства. Згідно пунктів 8.69 - 8.79 Статуту до компетенції Директора належать усі питання діяльності Товариства, окрім тих, що згідно з чинним законодавством та Статутом віднесені до компетенції іншого органу Товариства; до компетенції Директора Товариства, зокрема, відноситься: оперативне керівництво фінансово-господарською діяльністю Товариства; організація виконання рішень Загальних Зборів та Наглядової Ради; розробка правил процедури й інших внутрішніх документів Товариства; визначення умов оплати праці працівників Товариства (окрім посадових осіб Товариства).Загальні збори та Наглядова рада можуть прийняти рішення про передачу частини належних їм повноважень до компетенції Директору, за винятком тих питань, що віднесені до виключної компетенції Загальних зборів або Наглядової ради. Директор Товариства підзвітний у своїй діяльності Загальним зборам і Наглядовій Раді та організовує виконання їх рішень. Директор Товариства здійснює керівництво поточною діяльністю Товариства, має право без доручення здійснювати дії від імені Товариства, вести переговори та укладати договори (угоди) та інші юридично значимі акти, представляти інтереси Товариства в усіх державних та інших органах, установах, організаціях, перед будь-якими юридичними та фізичними особами в Україні та за кордоном; вирішує питання щодо видачі Товариством поручительства та гарантій, одержання кредитів, надання і отримання позик, укладення кредитних договорів, договорів позики та застави майна Товариства в межах, визначених цим Статутом; видає довіреності від імені Товариства; відкривати поточний, валютний та інші рахунки в будь-якому банку України та за кордоном для зберігання коштів і здійснення всіх видів розрахунків, кредитних та касових операцій Товариства; підписує фінансові, розрахункові та інші документи Товариства; з урахуванням обмежень, встановлених Статутом, приймає рішення, видає накази і розпорядження, обов`язкові для всіх працівників Товариства, приймає на роботу та звільняє з роботи працівників, укладає з ними трудові угоди (контракти), накладає дисциплінарні стягнення; затверджує організаційну структуру та штатний розклад Товариства; з урахуванням обмежень, передбачених Статутом, укладає від імені Товариства будь-які угоди, договори, контракти та забезпечує їх виконання. Розпоряджається майном Товариства в межах, встановлених чинним законодавством України та Статутом; представляє Товариство у суді, в т.ч. адміністративному, господарському суді, третейському суді, а також міжнародному комерційному арбітражі; призначає на посаду та звільняє з посади працівників Товариства, укладає з ними трудові договори; вживає заходів для заохочення працівників Товариства. Накладає стягнення на працівників Товариства у порядку та у випадках передбачених чинним законодавством України та цим Статутом; призначає на посаду та звільняє з посади керівників дочірніх підприємств, філій та представництв Товариства; затверджує штатний розпис філій та представництв Товариства, погоджує штатний розпис дочірніх підприємств; керує роботою структурних підрозділів Товариства; в межах своїх повноважень забезпечувати проведення Загальних зборів акціонерів; укладає та виконує колективний договір, призначає та відкликає осіб, які беруть участь у переговорах з питань укладення колективного договору як представники виконавчого органу; забезпечує виконання рішень Загальних Зборів та Наглядової Ради та здійснює інші повноваження, що передбачені або випливають з положення Статуту та чинного законодавства; Директор Товариства несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього посадових обов`язків. У випадку неможливості виконання Директором Товариства своїх обов`язків (відпустка, відрядження, перебування на лікарняному тощо), Директор своїм наказом призначає виконуючого обов`язки Директора Товариства. За наявності достатніх підстав вважати, що виконання Директором своїх обов`язків може загрожувати майну, правам та охоронюваним законом інтересам Товариства, а також у інших випадках, передбачених чинним законодавством, Наглядова Рада своїм рішенням зобов`язана та має право відсторонити Директора від виконання посадових обов`язків на час до прийняття Наглядовою Радою рішення про допуск Директора до виконання посадових обов`язків або прийняття Наглядовою Радою рішення про звільнення Директора Товариства. Відсторонення від виконання посадових обов`язків Директора за наявності достатніх підстав вважати, що виконання ними своїх обов`язків може загрожувати майну, правам та охоронюваним законом інтересам Товариства, а також у випадках, передбачених кримінально- процесуальним законодавством України є підставою для прийняття Наглядовою Радою рішення про звільнення Директора Товариства. На період відсторонення Директора від виконання ним посадових обов`язків за рішенням Наглядової Ради призначається тимчасово виконуючий обов`язки Директора Товариства. На підставі прийнятих рішень Директор Товариства видає накази та інші розпорядчі документи щодо діяльності Товариства. Повноваження Директора Товариства припиняються за рішенням Наглядової Ради.

Таким чином, ОСОБА_5 у період з 2019 по 2022 р. виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки суб`єкта господарської діяльності - ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» (), тобто відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, являється службовою особою вказаного товариства.

У зв`язку з чим, на ОСОБА_5 відповідно до чинного законодавства України покладаються наступні обов`язки:

Згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-99ВР від 16 липня 1999 року, передбачено: статтею 8, п.1 бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації; п.3 відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів; п.4 для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації, одним з яких є введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером; п.6 керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів. Пунктом 8 статті 9 передбачено, що відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Згідно до ст.16 Податкового кодексу України від 01.01.2011 року перебачено, що платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому, податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановленим ПКУ та законами з питань митної справи.

ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» () у період з 2015 - 2022р. здійснювало господарську діяльність пов`язану з добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю.

ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» () в період з 2019 по 2022р.р. відповідно до положень п. 252.1 п. п. 252.1.1 ст. 252 Податкового кодексу України є платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, який набув право користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрам в межах конкретних ділянок надр, з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.

Так, ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» () на підставі спеціального дозволу на використання надрами за реєстраційним номером № 1601 виданий 05 жовтня 1998 року Державною службою геології та надр України, термін дії - до 26 вересня 2034 року, здійснює діяльність з видобутку граніту, габро, анортозит; № 6136 виданий 15 липня 2016 року Державною службою геології та надр України, термін дії - до 15 липня 2036 року здійснює діяльність з видобутку граніту, габро, анортозит, монцоніт, пісок.

ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» () в період з 01.01.2015 по 31.12.2022 відповідно до положень п. 288.2 ст. 288 Податкового Кодексу України є платником орендної плати за об`єкт оподаткування - земельні ділянки, надані в оренду.

Так, між ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» () та Житомирською обласною адміністрацією укладено договір оренди землі від 09.02.2015 № б/н на земельні ділянки розташовані в межах Гранітненської селищної ради, Малинського району, Житомирської області, загальною площею 65,1682 га, терміном до 26.09.2034, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами.

Так, ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» () та Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області укладено договір оренди землі від 08.04.2019 № 19/57-19-ДО на земельну ділянку за кадастровим номером:02:000:0032 із земель сільськогосподарського призначення державної власності, загальною площею 33,5054 га, терміном на 17 років, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Згідно норм ст. ст. 4, 6 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення. Віднесення корисних копалин до корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до Переліку корисних копалин місцевого значення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827, сировина піщано-гравійна - пісок віднесено до корисних копалин місцевого значення.

Згідно п. п. 14.1.71 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

У разі якщо ціни (націнки) на товари (роботи, послуги) підлягають державному регулюванню згідно із законодавством, звичайною вважається ціна, встановлена відповідно до правил такого регулювання. Це положення не поширюється на випадки, коли встановлюється мінімальна ціна продажу або індикативна ціна. У такому разі звичайною ціною вважається ціна, визначена сторонами договору, але не нижче за мінімальну або індикативну ціну.

Якщо під час здійснення операції обов`язковим є проведення оцінки, вартість об`єкта оцінки є підставою для визначення звичайної ціни для цілей оподаткування.

Відповідно до п. п. 14.1.219 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Згідно п. п. 14.1.217. Податкового кодексу України рентна плата - загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним спектром (радіочастотним ресурсом) України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України.

Також, відповідно до п. п. 252.1.1. Податкового кодексу України Платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.

Згідно п. 252.2 Податкового кодексу України платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин здійснюють для цілей оподаткування окремий (від інших видів операційної діяльності) бухгалтерський та податковий облік витрат і доходів за кожним видом мінеральної сировини за кожним об`єктом надр, на який надано спеціальний дозвіл.

Відповідно до п. 252.3 Податкового кодексу України Об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, види якої встановлені кондиціями на мінеральну сировину об`єкта (ділянки) надр.

Згідно п. 252.6 Податкового кодексу України базою оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства).

Відповідно до п. 252.7 Податкового кодексу України вартість відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у податковому (звітному) періоді обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства) за більшою з таких її величин: 252.7.1. за фактичними цінами реалізації відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини); 252.7.2. за розрахунковою вартістю відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), крім вуглеводневої сировини, а також руд заліза.

Згідно п. 252.8 Податкового кодексу України У разі обчислення вартості товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) за фактичними цінами реалізації вартість одиниці відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) встановлюється платником рентної плати за величиною суми доходу, отриманого (нарахованого) від виконаних у податковому (звітному) періоді господарських зобов`язань з реалізації відповідного обсягу (кількості) такого виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини).

Сума доходу, отриманого (нарахованого) від реалізації відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) за податковий (звітний) період, зменшується на суму витрат платника, пов`язаних з операціями передпродажної підготовки, у тому числі пакуванням, фасуванням (бутелюванням), а також з доставкою (перевезенням, транспортуванням) обсягу (кількості) відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) споживачу в розмірах, установлених у договорі купівлі-продажу згідно з умовами постачання.

Однак ОСОБА_5 обіймаючи посаду директора ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» (), ігноруючи нормативні акти, що визначають порядок ведення бухгалтерського обліку та складання податкової звітності, норми податкового законодавства України, в кінці 2018 року, але не пізніше початку 2019 року розробив злочинний план направлений на ухилення від сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, шляхом штучного заниження вартості одиниці товарної продукції гірничого підприємства, а саме корисна копалина «граніт», який директор ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» () реалізовував на користь афілійованого суб`єкта господарювання ТОВ «Юнігран», яке в свою чергу реалізовувало вказану корисну копалину вже за ринковими цінами, що призвело до заниження ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» () податкових зобов`язань з рентної плати, як наслідок фактичного ненадходження до державного бюджету України коштів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи з 06.07.2016 на посаді директора ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» (), діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи про настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді не сплати податків в Україні, реалізуючи свій злочинний намір направлений на умисне ухилення від сплати рентної плати за користування надрами, шляхом штучного заниження реалізованої вартості корисної копалини «граніт», очолюваного ним товариством, ігноруючи власні обов`язки службової особи ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» (),у період з 2019 по 2022 роки перебуваючи за адресою: Житомирська обл., Коростенський район, смт Гранітне, вул. Шевченка, буд.15, видавав офіційні документи, податкові декларації з рентної плати підприємства ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» (за період з 2019 по 2022 роки, в які з метою ухилення від сплати податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин вніс завідомо занижені суми реалізованих корисних копалин, що призвело до заниження ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» () податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин на загальну суму 28 980 654, 49 грн.

Окрім того, ОСОБА_5 , продовжуючи ігнорувати як нормативні акти, що визначають порядок ведення бухгалтерського обліку та складання податкової звітності, норми податкового законодавства України, в кінці 2014 року, але не пізніше початку 2015 року, дотримуючись раніше розробленого злочинного плану, направленого на ухилення від сплати податків, ухилився від сплати орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, шляхом штучного заниження розміру орендної плати, внаслідок умисного невірного застосування пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України до договору оренди земельних ділянок від 08.04.2019 № 19/57-19-ДО, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету України коштів, за наступних обставин.

Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати (п. 137.3. ПКУ), тобто на ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» () в особі директора ОСОБА_5 .

Окрім того, частиною першою статті 3 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року N 2768-II визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року N 161-XIV відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України 25 жовтня 2001 року N 2768-ІІ, Цивільним кодексом України від 16 січня від 16 січня 2003 року N 435-IV, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У статті 13 Закону України "Про оренду землі" вказано, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Разом з тим, згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, що його орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку й орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно з положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земель податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше І відсотка їх нормативно грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більш відсотка їх нормативної грошової оцінки. Для земельних ділянок, нормативно грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотків та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі Автономній Республіці Крим або по області.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" від 23.11.2018 (набрав чинності з 01.01.2019) внесені зміни, в тому числі, до пункту 284.4 статті 288 Податкового кодексу України, яким встановлено, що плата за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи з 17.09.2013 на посаді директора ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» (), діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи про настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді не сплати податків в Україні, реалізуючи свій злочинний намір направлений на умисне ухилення від сплати орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, шляхом штучного заниження розміру орендної плати, внаслідок умисного невірного застосування пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України до договорів оренди земельних ділянок від 09.02.2015 № б/н, від 08.04.2019 № 19/57-19-ДО та заниження нормативної грошової оцінки земельних ділянок площею 65,1682 га., очолюваного ним товариством, ігноруючи власні обов`язки службової особи ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» (), у період з 2015 по 2022 роки перебуваючи за адресою: Житомирська обл., Коростенський район, смт Гранітне, вул. Шевченка, буд.15, видавав офіційні документи - податкові декларації з орендної плати підприємства ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» за 2015-2022 роки, в які умисно вніс занижені суми орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, що призвело до заниження ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» (ПН 01374553) податкових зобов?язань з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, внаслідок умисного невірного застосування пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України до договору оренди земельних ділянок від 31.05.2016 №б/н на загальну суму 83 987 232,27 грн.

З урахуванням викладеного, в результаті умисної протиправної діяльності директора ОСОБА_5 за податкові звітні періоди 2015 - 2022 роки, до державного бюджету України, від ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» () не надійшло рентної плати за користування надрами та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, на загальну суму у розмірі 112 967 886,76 грн., які в сім тисяч і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян та призвели до фактичного ненадходження до державного бюджету України коштів в особливо великих розмірах.

Вважає, що наявні ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків та експертів в цьому кримнільному провадженні,.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів, викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечили. Просили зменшити розмір застави, зважаючи на розмір отриуваної заробітної плати, який є незначним.

Перевіривши доводи та матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до такого.

Відповідно до ч.1 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З`ясовано, що слідчими СВ ВП в річковому порту Київ ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000455 від 14.04.2022 в межах якого 20.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 212 КК України.

Слідчий суддя перевірив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , шляхом дослідження наданих стороною обвинувачення матеріалів, а саме: висновоком аналітичного дослідження ДПС України від 06.04.2023 №236/99-00-08-02-01/01374553; висновоком за результатами проведення судової економічної експертизи №1-16/09/2024-сее від 16.09.2024; податковими деклараціями з рентної плати підприємства ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» за 2015-2022 роки; іншими первинними та бухгалтерськими документами, зокрема договораи поставкиз додатками, накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортні накладними, видатковими та податковими накладними та іншими матеріалами кримінального провадження.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що фактичні дані, які містяться у вказаних матеріалах свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінюючи ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя виходить насамперед з тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі доведення його вини.

Так, санкція ч. 3 ст. 212 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

З урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зазначений ризик є актуальним.

Також, враховуючи обставини підозри слідчий суддя вважає, що не виключається ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженню.

Отже прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри і ризиків наведених в ч. 2 ст. 177 КПК України, що є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

З урахуванням умисного характеру кримінального правопорушення згідно висуненої підозри, а також відомостей щодо особи ОСОБА_5 слідчий суддя приходить до переконання, що зазначеним ризикам не можливо запобігти шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу (у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки).

Однак, слідчий суддя вважає, що запропонований стороною обвинувачення розмір застави є надмірним, оскільки визначений в максимальному розмірі встановленому ч. 5 ст. 182 КПК без надання необхідних доказів, які свідчать про те, що майновий стан підозрюваного дозволяє сплатити заставу в такому розмірі.

А тому слідчий суддя вважає, що розмір застави має становити двадцять прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Поряд з цим, на підозрюваного строком на два місяці в межах строку досудового розслідування слід покласти окремі обов`язків, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, які забезпечать його належну процесуальну поведінку, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їх викликом та вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи; не відлучатися за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними щодо обставин даного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Таким чином, подане клопотання прокурора слід задовольнити частково.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177,182 КПК, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ ВП в річковому порту Київ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000455 від 14.04.2022 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка, Малинського р-н, Житомирської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки на строк до 20.11.2024 року:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їх викликом та вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не відлучатися за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними щодо обставин даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу; при цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень; застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1