Справа № 473/365/24
Номер провадження 1-кп/473/142/2024
У Х В А Л А

"07" серпня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001137 від 23.10.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яструбинове Вознесенського району Миколаївської області, неодруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

06.08.2024 до суду від прокурора надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, в якому посилається на наявність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора; просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказуючи, що ризики, на які посилається прокурор, вже відпали.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

З`ясувавши думки учасників процесу, суд приходить до такого.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Так, 25.10.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє - до 11.08.2024 включно; вказана міра запобіжного заходу обрана з урахуванням наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, не має міцних соціальних зв`язків, є особою похилого віку (пенсіонером), раніше не судимий в силу ст.89 КК України.

Перебуваючи на волі, розуміючи відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, ОСОБА_5 може переховуватись від суду, негативно впливати на потерпілого, який є його небожем, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, оцінка наведених обставин в сукупності приводить суд до переконання про наявність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відпала, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зменшилися, - не встановлено.

Відтак, враховуючихарактер інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, з огляду на обставин справи, тяжкість покарання, дані про особу обвинуваченого, а також те, що судовий розгляд неможливо закінчити з об`єктивних причин, оскільки не досліджено письмові матеріали справи та не допитано обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що дане клопотання прокурора слід задовольнити та обвинуваченого в подальшому необхідно утримувати під вартою.

Крім цього, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч., домашній арешт, не може запобігти встановленим ризикам, оскільки не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому клопотання сторони захисту про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд також виходить з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 350, 369-370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 06.10.2024 включно, з його утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1