Провадження №11-сс/801/521/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

представника заявника - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференціі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали скарги за апеляційною скаргою з доповненнями адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2024 року, якою накладено арешт у рамках кримінального провадження № 0000321 від 05.04.2023 року, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2024 року клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволено.

Накладено арешт на мобільний телефон марки «IPhone» 14 Pro Max» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із стартовою карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету НПУ № RIC 2132625, який було вилучено під час проведення обшуку 11.06.2024 відповідно до ухвали Вінницького міського суду № 127/16083/24 від 13.05.2024 та ухвали Вінницького міського суду № 127/16081/24 від 13.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ( які являються суміжними та не роздільними), де проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

На вказану ухвалу слідчого судді представник заявника - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Віницького міського суду Вінницької області. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , від 12.06.2024 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 11.06.2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «IPhone» 14 Pro Max» imei 1: НОМЕР_1 , імі 2: НОМЕР_2 , із стартовою карткою з абонентським номером: НОМЕР_3 .

Вимоги обґрунтовує, що висновок наведений в ухвалі від 20.06.2024 року стосовно того, що «вилучені у ОСОБА_8 мобільний телефон та сім-карта нібито мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять відомості щодо обставин злочину», не відповідає обставинам кримінального провадження та не підтверджується жодним доказом, долученим до матеріалів клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно (падалі - клопотання від 12.06.2024 року).

Зазначає, що не зрозуміло, яким чином слідчий суддя прийшов до висновку. про те що майно, про арешт якого просив у клопотанні слідчий ініційований із метою збереження речових доказів, оскільки про це не вказувалося пі у клопотанні від 12.06.2024 року, ні у ході свого виступу в судовому засіданні слідчим.

Окрім цього, матеріали клопотання не містять жодного належного доказу причетності ОСОБА_8 до розслідуваного кримінального провадження, що очевидно не може виправдовувати втручання у його право власності. За результатами проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 жодних наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів виявлено не було, як і не було виявлено інших речей, які б дозволяли прийти до обґрунтованого висновку про його бодай імовірну причетність до обставин розслідуваного провадження (підтверджується протоколом обшуку).

ОСОБА_8 не має жодного просувального статусу у даному кримінальному провадженні (про підозру йому не повідомлялося ні в цьому, ні в будь-якому іншому кримінальному провадженні), окрім як особи щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Представник власника майна підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів . У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

2) спеціальної конфіскації . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З досліджених матеріалів убачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, за попередньою змовою, з метою власного збагачення, на території Вінницької області займається незаконним виготовленням (синтезом) та збутом прекурсору фенілнітропропену та психотропної речовини, амфетаміну.

Установлено, що до незаконного виготовлення та збуту прекурсорів та психотропних речовин можуть бути причетні ОСОБА_11 та його дружина ОСОБА_12 , які за допомогою послуг ТОВ «Нова Пошта» під вигаданими анкетними даними пересилають (збувають) прекурсори та психотропні речовини та, в свою чергу, отримують лабораторне обладнання, хімічні реактиви, прекурсори, які замовляють через мережу Інтернет.

Під час синтезу фенілнітропропену використовуються різні хімічні сполуки, в тому числі, прекурсор нітроетан. Співробітниками ДБН Національної поліції України установлено, що група осіб організувала незаконну поставку, зберігання та збут вказаного прекурсору, на державному рівні та займається його роздрібною торгівлею, через інтернет-магазин «Прекурсор Лаб».

Так, відповідно до рапорту заступника начальника УБН ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 , у ході проведення ряду негласних слідчих (розшукових) дій, у тому числі, накладення арешту на кореспонденцію, огляд і виїмки кореспонденції, візуального спостереження за особою, річчю та за місцем, стало достовірно відомо, що ОСОБА_11 замовляє та регулярно (щомісячно) отримує, через поштовий зв`язок « ІНФОРМАЦІЯ_2 » нітроетан саме від інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». У свою чергу ОСОБА_11 , після проведення незаконних хімічних реакцій по виготовленню прекурсору фенілнітропропену та психотропної речовини, амфетаміну, збуває їх гуртовими партіями в різні регіони держави або обмінює її на прекурсор та хімічні реактиви для подальшого синтезу.

Крім того, відповідно до інформації, наданої працівниками ДБН НПУ, до незаконного збуту прекурсорів можуть бути причетні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_14 , які являються організаторами інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », заради власного збагачення вступили в злочинний зговір з ОСОБА_11 та налагодили незаконний канал поставки прекурсорів на вигідних для обох сторін умовах.

11.06.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 13.05.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 ( які являються суміжними та не роздільними), де проживає ОСОБА_8 , в ході обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone» 14 Pro Max» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із стартовою карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету НПУ № RIC 2132625.

Постановою слідчого вилучене майно, належне ОСОБА_8 визнано речовим доказом.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині накладеного арешту на мобільний телефон, колегія суддів встановила, що слідчий суддя вказаних вимог не дотримався.

Колегія суддів встановила, що матеріали клопотання не містять доказів, а прокурор в ході його розгляду не навів достатніх обґрунтувань, які б давали підстави вважати, що у цьому кримінальному провадженні мобільний телефон марки «IPhone» 14 Pro Max» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із стартовою карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, окрім як визнання цього майна речовим доказом постановою слідчого.

Окрім цього, згідно ч.3 ст.170 КПК України, з урахуванням положень ст.168 КПК України, арешт на мобільний телефон може бути накладений у разі, якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, а також у разі необхідності проведення експертизи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження, вважає, що органом досудового розслідування не доведено, а прокурором у судовому засіданні не обґрунтовано необхідності накладення арешту на мобільний телефон як і не наведено конкретних процесуальних дій, які мають бути проведені з його використанням.

В порушення п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого не зазначено підстав та мети відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідного обґрунтування необхідності накладення арешту на мобільний телефон марки «IPhone» 14 Pro Max» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із стартовою карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , в контексті внесеної в ЄРДР фабули кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів не може погодитись з висновком слідчого судді про наявність законних підстав для накладення арешту на мобільний телефон, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту є слушними.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

На обґрунтування клопотання слідчим не було надано жодних доказів, які б підтверджували необхідність такого втручання у права власника мобільного телефону, як накладення арешту.

По-перше, за адресою проживання не було виявлено наркотичних речовин;

По-друге, з часу звернення з клопотанням та на час апеляційного розгляду минув місяць, цього часу було достатньо для того, щоб встановити чи маються у мобільному телефоні ОСОБА_8 відомості, які можуть бути використані у кримінальному провадженні, слугувати доказом вчинення кримінального правопорушення.

По-третє, ОСОБА_8 в даному провадженні підозру не оголошено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на мобільний телефон «IPhone» 14 Pro Max» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із стартовою карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , повернувши його власнику після його огляду та фіксування інформації, яка може мати значення для досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 ,- задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2024 року, якою накладено арешт на майно, а саме мобільний телефон марки «IPhone» 14 Pro Max» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із стартовою карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету НПУ № RIC 2132625, який було вилучено під час проведення обшуку 11.06.2024 відповідно до ухвали Вінницького міського суду № 127/16083/24 від 13.05.2024 та ухвали Вінницького міського суду № 127/16081/24 від 13.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ( які являються суміжними та не роздільними), де проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000321 від 05.04.2023 року.

Зобов`язати старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 повернути власнику ОСОБА_8 майно, вилучене під час проведення обшуку 11.06.2024 відповідно до ухвали Вінницького міського суду № 127/16083/24 від 13.05.2024 та ухвали Вінницького міського суду № 127/16081/24 від 13.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ( які являються суміжними та не роздільними), де проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме мобільний телефон марки «IPhone» 14 Pro Max» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із стартовою карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету НПУ № RIC 2132625, після зняття з нього копій та інформації, необхідних органу досудового розслідування.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4