Справа № 375/1291/23
Провадження № 1-кп/375/59/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року смт. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003137 від 25 червня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб не має, не працює, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19 травня 1999 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 206 ч. 2 КК України, ст. 46-1 КК України з відстрочкою вироку на 2 роки;

05 жовтня 2000 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 141, ст. 17 ч. 2 ст. 140, ст. ст. 42, 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з конфіскацією майна. Звільнений 03 січня 2002 року на підставі Ухвали Торецького міського суду Донецької області від 26 грудня 2001 року умовно-достроково на невідбутий строк два роки і шість місяців;

29 квітня 2004 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна. 11 квітня 2008 року звільнений із заміною покарання на виправні роботи, невідбутий строк 2 роки 1 місяць 24 дні;

12 лютого 2009 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. 10 вересня 2012 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 19 днів;

17 березня 2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до виду покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. 29 березня 2019 року звільнений умовно достроково на підставі ст. 81 КК України, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 9 днів;

24 лютого 2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

11 червня 2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився 15 грудня 2022 року, судимість не знята та не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше неодноразово судимою за вчинення умисних кримінальних правопорушень, та 15.12.2022 умовно-достроково звільнившись з місць позбавлення волі, 25 червня 2023 року приблизно о 02 год 10 хв., на грунті ревнощів, усвідомлюючи наслідки своїх дій у вигляді знищення майна та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони нікому не відомі, знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_6 , облив легкозаймистою речовиною (бензином), яку він приніс з собою, з зовнішньої сторони будинку пластикове вікно кухні, та за допомогою сірників, які мав при собі, підпалив його, після цього, переконавшись, що він виконав всі дії, які спрямовані на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, покинув місце скоєння кримінального правопорушення.

В результаті умисних дій ОСОБА_4 дією полум`я пошкоджено вікно вищевказаного будинку, чим потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток.

Між прокурором начальником Рокитнянського відділу Білцоерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 23 липня 2023 року укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі врученого йому обвинувального акту, щиро покаявся та зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 4194 КК України; щиро каятися; у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України у повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Від потерпілого ОСОБА_6 надійшли згоди на укладення угоди.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст.474 КПК України та виконання вимоги п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КК України умисне знищення або пошкодження чужого майна вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки караються позбавленням волі на строк від трьох до десяти років.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке згідно з ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст.469 КПК України між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до п. 1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, 31 липня 2023 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 194 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що надав приміщення знайомому безкоштовно, який пригостив його. Фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 31 липня 2023 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану та рецидив злочинів.

При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, перебуває під профілактичним спостереженням в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з березня 2023 року, раніше судимий, а саме востаннє: 11 червня 2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився з місць позбавлення волі 15 грудня 2022 року, знову вчинив умисний тяжкий злочини за ч. 2 ст. 194 КК України, а отже, на думку суду, належних висновків для себе не зробив, що свідчить про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого, його схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише із застосуванням покарання, пов`язаного лише з ізоляцією від суспільства - у виді позбавлення волі в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 194 КК України.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз СЕ-19/111-23/33318-ФХД від 12.07.2023 року, СЕ-19/111-23/34646-ФХД від 17.07.2023 року, СЕ-19/111-23/33602-БД від 20.07.2023 року на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, і на теперішній час відсутні підстави для його обрання.

Відповідно до протоколу затримання підозрюваної особи у вчиненні злочину, ОСОБА_4 затриманий 25 червня 2023 року о 15 год. 09 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до постанови слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 ОСОБА_4 звільнений 26 червня 2023 року.

Разом з цим, за приписами ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 25 червня 2023 року по 26 червня 2023 року включно, а початок строку відбування покарання визначити з моменту звернення вироку до виконанння.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 118, 124, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 липня 2023 року між прокурором начальником Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбуття покарання за даним вироком ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 25 червня 2023 року по 26 червня 2023 року включно із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення..

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні пов`язані із проведенням судових експертиз СЕ-19/111-23/33318-ФХД від 12.07.2023 року у сумі 2 868 грн. 00 коп., СЕ-19/111-23/34646-ФХД від 17.07.2023 року у сумі 1 912,00 грн. 00 коп., СЕ-19/111-23/33602-БД від 20.07.2023 року у сумі 2 610 грн. 11 коп.

Речові докази: 5 (п`ять) конвертів WAR 0072458, переданих до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 897 від 14 липня 2023 року про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0003137, а саме:

- блістер з таблеткою «Ісла», зразок речовини червоного кольору із вікна будинку на марлевому тампоні, сірник із підвіконня вікна № 2, сірник із підвіконня вікна кухні, грунт із цегли неподалік господарського приміщення, зразок букального епітелію, поміщені в паперовий конверт WAR 0072458;

- пожежне сміття із трав`яного настилу біля фундаменту будинку, поміщені в паперовий конверт WAR 0072456;

- пожежне сміття із трав`яного настилу біля фундаменту будинку, поміщені в паперовий конверт WAR 0072457;

- змив речовини із вікна кухні на марлевий тампон, поміщений в паперовий конверт, зразок речовини червоного кольору у скляній ємності, поміщені до спецпакету № SUD 2027213,

- два сірника із бетонного покриття біля будинку, сірник із каністри синього кольору, поміщені до паперового конверту з відповідними написами, змиви речовини із правої та лівої руки на аплікатори за допомогою дистильованої води, поміщені до двох паперових конвертів із відповідними написами, футболка чорного кольору, спортивні штани чорного кольору з написом «Erima», поміщені до спецпакету № 7285120, зразок букального епітелію, поміщений до паперового конверту з відповідними написами, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1