Справа №297/3003/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду судове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276 від 23 липня 2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яноші Берегівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , із освітою 2 класи, не працюючого, не одруженого, судимого вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2012 за ч. 2 ст. 15 , ч. 3 ст. 185, із застосуванням 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.12.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.12.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України на 4 роки 7 місяців позбавлення волі, 01.02.2018 апеляційним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 03.07.2018 апеляційним судом Закарпатської області переглянуті вироки від 19.12.2017 року та від 12.04.2017 року, остаточно призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі, на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 27.08.2018 визначено порядок застосування покарання за вироками Берегівського районного суду від 14.12.2017 та Виноградівського районного суду від 19.12.2017, а також за вироком апеляційного суду Закарпатської області від 01.02.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 27.08.2021 по відбуттю строку покарання, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

12.07.2022 у невстановлений точний час, ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, перебуваючи поблизу дворогосподарства, що по АДРЕСА_2 , побачивши на вказаній території біля паркану велосипед марки «MERCURY» синьо-жовтого кольору, який належить ОСОБА_7 , діючи умисно, проник на огороджене подвір`я з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, переконавшись у відсутності осіб, які б могли викрити його протиправні дії, таємно викрав вищевказаний велосипед, вартістю 3800,00 гривень, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше сховище, вчиненому в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що приблизно в середині липня 2022 року, точної дати та часу вже не пам`ятає, пізно ввечері, знаходячись в с. Яноші Берегівського району, побачив на території дворогосподарства ОСОБА_7 вилосипед, після чого, переконавшись, що його ніхто не бачить, проник на огороджене подвір`я, звідки викрав вказаний велосипед, який в подальшому продав. Ствердив, що викрав велосипед у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, так як йому необхідні були кошти для придбання продуктів харчування. У вчиненому щиро розкаявся, обіцяв у майбутньому подібного не вчиняти.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що приблизно в середині липня 2022 року, виявила відсутність власного велосипеду, який залишила на подвір`ї свого дворогосподарства. Як пізніше їй стало відомо, даний велосипед викрав у неї ОСОБА_5 .. Ствердила, що претензій до обвинуваченого не має, оскільки викрадений велосипед їй повернули. Просила обвинуваченого суворо не карати.

При виконанні судом вимог ст. 348 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення, що він визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та бажає давати показання. Обвинувачений зазначив, що з обставинами, викладеними в обвинувальному акті повністю згідний.

В судовому засіданні прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею правильною.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Те, що ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, потерпіла претензій до обвинуваченого не має, його незадовільний матеріальний стан, суд відповідно до ст. 66 КК України враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді, наданої Берегівським РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, ОСОБА_5 є раніше неодноразово судимим, та враховуючи спосіб життя останнього, інформацію, що характеризує його особистість, високий ризик вчинення повторного правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (Т. 1 а.с. 68-73).

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом"якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в їх сукупності, зокрема те, що останній свою вину у вчиненнні злочину визнав повністю, у вчиненному щиро розкаявся, потерпіла претензій до обвинуваченого не має, враховуючи його незадовільний матеріальний стан, а також, що вказаний злочин він вчинив у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, та враховуючи вартість велосипеду, який він викрав, що на думку суду є незначною, суд вважає вказані обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням особи винного, вважає призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Речовий доказ велосипед марки «MERCURY» синьо-жовтого кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , суд вважає на підставі п 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, повернути останній, як власникці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили суд вважає змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Судові витрати відсутні

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 2 (два) місяці і 7 (сім) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання з 18:00 години 26 вересня 2022 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладенням на нього наступних обов`язків:

1) прибувати до прокурора Берегівської окружної прокуратури та суду за першою вимогою;

2) повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

3) без дозволу прокурора або суду не відлучатися за межі Берегівського району Закарпатської області.

Речовий доказ: велосипед марки «MERCURY» синьо-жовтого кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили, - повернути останній, як власниці.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_8