Справа № 522/1975/24
Провадження № 1-кс/522/5835/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження № 0000020 від 17.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436?2, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження отримано дані про діяльність невстановленої групи осіб, які діють на території м. Одеси та Одеської області, з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, а також змова про вчинення таких дій, а також і з метою зміни меж території державного кордону України та публічно розповсюджують матеріали із закликами до вчинення таких дій та виправдовують і заперечують збройну агресію Російської Федерації проти України, а також глорифікують осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, та в свою чергу перешкоджають законній діяльності Збройних Сил України.

Відповідно до відповіді на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області (вих. № 65/5/Т/8-3182 від 08.07.2024) встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником профілю соціальної мережі «Фейсбук» - « ОСОБА_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також адміністратором телеграм каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), контент яких носить антиукраїнський характер та спрямований на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу в Україні, порушень принципів рівноправності переконань, а також на виправдовування збройної агресії російської федерації проти України.

Вищевказану інформацію 24.05.2024 та 27.05.2027 зафіксовано протоколами оглядів профілю в соціальної мережі «Фейсбук» - « ОСОБА_4 » та телеграм каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », відповідно.

Крім того, у відповідності до вищевказаної відповіді на доручення, встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та тещею ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є власницею зазначеної квартири.

Так, 17.10.2024. слідчим слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 проведено обшук за місцем фактичного проживання громадянина України ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: телефон SAMSUNG GALAXY A50 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 та ноутбук ACER червоного кольору S/N: НОМЕР_4 .

Відповідно до ст. 167 КПК України, майно у вигляді речей та документів, щодо яких є Вищевказані речі містять інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались причетними особами в ході вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені предмети та речі мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів, та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто критеріям речових доказів.

За ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучені предмети можуть бути визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового поглибленого дослідження, в тому числі при проведенні судових експертиз.

Таким чином, всі вилучені в ході обшуку предмети, речі та документи, мають бути збережені для проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, для чого слідчий, прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, повинні вжити необхідних заходів.

Обставини кримінального провадження містять достатні підстави вважати, що без вилучення і арешту у встановленому законом порядку перелічених речей, предметів та документів, вони можуть бути приховані для унеможливлення їх використання в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Вилучені речі, предмети та документи, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, вилучені речі, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном та постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000020 від 17.01.2024, на предмети, які були вилучені 17.10.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: телефон SAMSUNG GALAXY A50 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 та ноутбук ACER червоного кольору S/N: НОМЕР_4 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

28.10.2024