Справа № 615/1941/24
Провадження № 1-кп/615/188/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження № 0000292 від 21.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого як ВПО та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

24 лютого 2022 року у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», указом Президента України № 64/2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

На теперішній час Указом Президента України від 07 серпня 2024 року № 469/2024, у зв?язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

20 вересня 2024 року у вечірній час доби, більш точного часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, проходили повз храм, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де побачили два велосипеда, а саме: велосипед червоного кольору «ORION POLIS» та велосипед червоно-білого кольору «САЛЮТ+», що перебували у фактичному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, заздалегідь домовившись між собою, вирішили таємно викрасти два велосипеди, котрі побачили поблизу вказаного вище храму. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу ціль наживи, підійшли до вищезазначеного храму.

Далі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , переконавшись що за їхніми протиправними злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснили крадіжку велосипеда червоного кольору «ORION POLIS», що належить ОСОБА_6 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7633 від 27.09.2024 становить 3 783, 33 грн, та велосипеду червоно-білого кольору «САЛЮТ+», що належить ОСОБА_7 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7633 від 27.09.2024 становить 1 066, 67 грн.

У подальшому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , попрямували на викрадених велосипедах до домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_3 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та вважаючи, що виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , спричинили потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальних збитків згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7633 на загальну суму 4 850,00 грн.

ІІ. Позиція обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також правову кваліфікацію не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 20 вересня 2024 року у вечірній час доби, він разом з ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, проходили повз храм, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де побачили два велосипеда, а саме: велосипед червоного кольору та велосипед червоно-білого кольору.

У подальшому він та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, заздалегідь домовившись між собою, вирішили таємно викрасти два велосипеди, котрі побачили поблизу вказаного вище храму. Переконавшись що за їхніми діями ніхто не спостерігає, здійснили крадіжку вказаних велосипедів, після чого попрямували на викрадених велосипедах до домоволодіння, в якому проживає він, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також правову кваліфікацію не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що 20 вересня 2024 року у вечірній час доби, він разом з ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, проходили повз храм, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де побачили два велосипеда, а саме: велосипед червоного кольору та велосипед червоно-білого кольору.

У подальшому він та ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою, заздалегідь домовившись між собою, вирішили таємно викрасти два велосипеди, котрі побачили поблизу вказаного вище храму. Переконавшись що за їхніми діями ніхто не спостерігає, здійснили крадіжку вказаних велосипедів, після чого попрямували на викрадених велосипедах до домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_3 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Показання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились. Подали до суду заяви, у яких просять проводити судовий розгляд кримінального провадження без їх участі. Також, в заяві зазначають, що претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не мають, повністю підтримують позицію сторони обвинувачення.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.

Враховуючи той факт, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали свою вину у повному обсязі та не оспорюють фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора та обвинувачених, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо процесуальних витрат, речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинувачених.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні якого визнаються обвинувачені.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями:

- обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

- обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має середню освіту, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, неодружений, непрацюючий, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, розуміння наслідків своїх дій, активне сприяння розкриттю злочину, про що також зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він має середню освіту, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, неодружений, непрацюючий, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, розуміння наслідків своїх дій, активне сприяння розкриттю злочину, про що також зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання обставин та однієї обставини, яка обтяжує покарання, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах мінімальної санкції за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, по справі наявна одна обставина, яка обтяжує покарання, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без його ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання обставин та однієї обставини, яка обтяжує покарання, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах мінімальної санкції за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, по справі наявна одна обставина, яка обтяжує покарання, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без його ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Обов`язок по відшкодуванню понесених процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи № 7633 від 27 вересня 2024 року у розмірі 3 786,40 грн, виходячи з положень ст. 124 КПК України, суд покладає на обвинувачених.

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2024 року (справа № 615/1811/24, провадження № 1-кс/615/410/24) накладено арешт шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам, на майно, тимчасово вилучене 21.09.2024 в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: велосипед червоного кольору з маркуванням «ORION POIIS»; велосипед червоно-білого кольору з маркуванням «САЛЮТ+».

За змістом ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що в подальшому в застосуванні даного заходу відпала потреба, суд приходить до висновку про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2021 року (справа № 615/1811/24, провадження № 1-кс/615/410/24).

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, тобто з 17 жовтня 2024 року.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, тобто з 17 жовтня 2024 року.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- велосипед червоного кольору з маркуванням «ORION POIIS», який переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області - повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- велосипед червоно-білого кольору з маркуванням «САЛЮТ+», який переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області - повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 7633 від 27 вересня 2024 року у розмірі 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 40 коп, що в рівних частках дорівнює 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн 20 коп з кожного.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2024 року (справа № 615/1811/24, провадження № 1-кс/615/410/24) арешт шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам, на майно, тимчасово вилучене 21.09.2024 в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: велосипед червоного кольору з маркуванням «ORION POIIS»; велосипед червоно-білого кольору з маркуванням «САЛЮТ+».

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1