Єдиний унікальний номер судової справи 678/577/24
Номер провадження №1-кп-678-81/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2023 року за №0004356, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпро, українець, громадянин України, з неповною вищою освітою, працюючий начальником відділу оптових продажів ТзОВ «ФТД-Рітейл», одружений, на утриманні має малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

23 грудня 2023 року о 16 годині 54 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд із території АЗС «WOG» № НОМЕР_2 , яка розташована за адресою Хмельницька область, Хмельницький район, Руднянська с/р (а/д М-12 311км+750м.), на проїзну частину автомобільної дороги міжнародного значення М-30 сполучення «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине», в порушення вимог пп. 2.3. (б), 10.1., 10.2. та дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі - Правил дорожнього руху), діючи протиправно недбало, перед початком руху керованого ним автомобіля «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_1 , не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу транспортним засобам, що рухались по автомобільній дорозі міжнародного значення М-30 сполучення «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине», внаслідок чого створив небезпеку та на проїзній частині вказаної автомобільної дороги здійснив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля із передньою правою частиною автомобіля «FAW V5» д.н.з. НОМЕР_3 , який під керуванням ОСОБА_9 рухався по автомобільній дорозі міжнародного значення М-30 сполучення «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине» зі сторони с. Голосків в напрямку до смт Летичів Хмельницького району, Хмельницької області.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_5 вимог Правил дорожнього руху, пасажир автомобіля «FAW V5» д.н.з. НОМЕР_3 , неповнолітньому ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:

- політравми, закритої черепно-мозкової травми, переломів кісток черепа, а саме перелому лівої лобної кістки черепа, задньої стінки фронтального синосу лівої лобної кістки з переходом лінії перелому на передні комірки решітчастого лабіринту, перелому тіла нижньої щелепи ліворуч, перелому виросткового паростка нижньої щелепи праворуч, підапонеротичної гематоми тім`яних ділянок голови, підшкірної гематоми і саден шкіри голови, забійної рани м`яких тканин підборіддя, закритої хребетно-спиномозкової травми, багатоуламкового компресійного перелому грудного відділу хребта на рівні Th2-Th3 грудних хребців, переломів Th3, Th4, Th5, Th6, Th7 грудних хребців (тіл, дужок, остистих і поперечних відростків), дефекту твердої мозкової оболонки із розчавленням спинного мозку, переломів жужок СІ хребця, перелому зуба С2 хребця зі зміщенням зуба хребця дорсально, лінійного перелому міжсуглобової частини С5 хребця праворуч, стенозу спинномозкового каналу на рівні переломів хребців шийного і грудного відділів хребта, закритої травми грудної клітини, перелому правої ключиці, переломів 1,3,4,5 ребер грудної клітини справа, та 3,4,5 зліва, саден шкіри тіла, які по своєму характеру, в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Своїми діями ОСОБА_5 , порушив вимоги пп. 2.3. (б), 10.1., 10.2., та дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, зміст яких полягає у наступному:

Розділ 33 «ДОРОЖНІ ЗНКАКИ»

2. Знаки пріоритету

2.1.«Дати дорогу» - Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

-п. 10.2. Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Вищевказані порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 23 грудня 2023 року близько 16 год. 50 хв. керував своїм автомобілем «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався з м. Буча до Івано-Франківської області. Була темна пора доби та опади у вигляді дощу. Під час здійснення маневру виїзду з заправної станції, увімкнув покажчик повороту та пропустив усі автомобілі, які рухалися по автодорозі, при виїзді відчув сильний удар з лівого боку, та його автомобіль розвернуло на проїзній частині, де він і зупинився. Він вийшов з своєї машини та побачив, що з іншого авто вийшла жінка та повідомила. Що в машині ще є дитина, яку інші водії допомогли витягти з авто та яку забрали працівники швидкої допомоги. У вчиненому щиро розкаюється, цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 366 237, 96 гривень та моральної шкоди у сумі 365 000 гривень визнає повністю, при цьому частково відшкодував 192 000 гривень матеріальної шкоди, а решту суми буде відшкодовувати за можливості.

29 квітня 2024 року від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі та за участі їхнього представника адвоката ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_10 . після вчиненої ОСОБА_5 дорожньо-транспортної пригоди є інвалідом (посвідчення серія НОМЕР_4 ) та не в змозі самостійно пересуватися, а вона здійснює за ним нагляд і лікування, та проживають в м. Дніпро.

Оскільки учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Разом з тим, суд роз`яснив їм, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупність доказів дає підстави суду зробити висновок, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Кримінальне провадження розглянуто у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Кримінальне правопорушення за ч.2 ст.286 КК України є тяжким злочином.

ОСОБА_5 на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Має позитивну характеристику за місцем роботи (Т. 1 а.с.133-134).

Обставинами, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При цьому, згідно роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за ч. 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Суд також враховує позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (Постанова від 04 вересня 2023 року справа N 702/301/20 , Номер провадження N 51-944 кмо 23), щодо призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Так, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

У кожному випадку призначення покарання за ст. 286 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей 286, 286-1 КК, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Враховуючи обставини вчинення злочину і особу обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і щире каяття, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, суд приходить до висновку, що міру покарання ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у мінімальній межі у виді позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами, яка, на думку суду, буде достатньою для його виправлення та перевиховання і попередження вчинення ним нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд також враховує ступінь тяжкості тілесних ушкоджень та наслідки які настали для потерпілого, який є неповнолітньою особою, наявність інвалідності, отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та тяжкість вимушених змін у його життєвих відносинах, часу і зусиль, необхідних для відновлення попереднього фізичного стану здоров`я потерпілого, а також те, що обвинуваченим, незважаючи на спричинення матеріальних та моральних збитків відшкодовано трохи більше 50 відсотків матеріальної шкоди, заподіяної неповнолітньому, та невідшкодування моральної шкоди, яка спричинена потерпілому внаслідок ДТП.

Позиція сторони обвинувачення про призначення покарання із застосування статті 75 КК України не забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та не слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України, і не буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Щодо цивільного позову.

Представником потерпілого адвокатом ОСОБА_6 було подано цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, згідно якого просить стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 365 000 (триста шістдесят п`ять тисяч) гривень. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 366 237, 96 (триста шістдесят шість двісті тридцять сім гривень дев`яносто шість копійок). В обґрунтування цивільного позову зазначає, що даним злочином потерпілій завдано значної моральної та матеріальної шкоди. Матеріальна шкода складається з: вартості витрат на лікування на загальну суму 177 734, 79 грн.; вартості проживання ОСОБА_9 у Львові за період, протягом якого потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні та реабілітації - на загальну суму 20 460 гривень; вартості автомобіля ОСОБА_9 , який не підлягає відновленню і становить 168 043, 17 грн.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_10 під час зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_5 відчув сильний емоційний стрес, больовий шок, був змушений перебувати тривалий час на стаціонарному лікуванні та переживати неодноразові оперативні втручання, в подальшому проходить реабілітаційний курс до даного часу, не може повноцінно пересуватись, відвідує лікарські установи, вживає лікарські препарати, кожен з яких має побічну дію та впливає на внутрішні органи юного організму потерпілого. Станом на дату звернення з позовом ОСОБА_10 приймає лікарські препарати та проходить курс реабілітації, які коштують значних матеріальних витрат, що також негативно впливає на сім`ю потерпілого. Душевні хвилювання мати потерпілого ОСОБА_9 отримала, коли лікарі почали стверджувати, що для відновлення здоров`я необхідне дорого вартісне оперативне втручання та довгий період реабілітації щонайменше до 2028 року. За призначеннями лікарів, для лікування та реабілітації, а саме купівлю усіх медикаментів та медичних товарів, проходження лікування, матір`ю потерпілого було витрачено значну суму коштів, термін реабілітації планується продовжитись до кінця 2028 року, що супроводжується постійними витратами. Так, вартість лікування та реабілітації є досить великими витратами для сім`ї потерпілого, що також впливає на пригнічений психологічний стан матері ОСОБА_10 ОСОБА_9 . ОСОБА_10 до цих пір відчуває дискомфорт та незрозумілу тривогу, короткочасні розлади сну, при спробі пересуватись відчуває сильний дискомфорт в організмі. Потерпілий з дати ДТП по даний час докладає максимум зусиль з метою повернення до звичного способу життя, однак внаслідок отриманих травм на даний час це не можливо. Суму завданої моральної шкоди ОСОБА_9 оцінює в 365 000 грн. (триста шістдесят п`ять тисяч гривень).

Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з матеріалів справи та кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_5 частково відшкодовував майнову шкоду на суму 192 000 гривень.

Судом було встановлено, що завдана обвинуваченим матеріальна шкода складається з: вартості витрат на лікування на загальну суму 177 734, 79 грн, що підтверджується фіскальними чеками, електронними квитанціями; вартості проживання ОСОБА_9 у Львові за період, протягом якого потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні та реабілітації - на загальну суму 20 460 гривень, що підтверджується квитанціями, договором оренди квартири, актом прийому передачі, відомостю про оплату; вартості автомобіля ОСОБА_9 , який не підлягає відновленню і відповідно до висновку щодо ринкової вартості колісного транспортного засобу № НОМЕР_5 становить 168 043, 17 грн, які підлягають стягнення з обвинуваченого, з врахуванням часткового відшкодування на суму 192 000 гривень.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України зазначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

Відповідно до змісту ч.ч. 3-5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.9 і п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Суд вважає доведеним факт наявності заподіяної моральної шкоди у вигляді страждань, пов`язаних з отриманням тяжких тілесних ушкоджень та інвалідності, які продовжуються і на час розгляду справи, а також наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями, враховуючи ступінь вини обвинуваченого, його матеріальний стан та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, у зв`язку з чим суд вважає заявлену потерпілою суму відшкодування морально шкоди 365 000 грн. такою, що відповідає понесеним стражданням і обставинам справи, в зв`язку з чим в цій частині повністю задовольняє позовні вимоги.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні становлять 10 223,28 гривень, а саме: за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/123-24/79-ІТ вартістю 3029,12грн., експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/123- 24/77-ІТ вартістю 3029,12грн., фототехнічної експертизи №СЕ-19/123-24/804-ФП вартістю 1893,20 грн. та автотехнічної експертизи №СЕ-19/102-24/4985-ІТ вартістю 2271,84 грн., які відповідно до вимог ст. 124 КПК підлягають стягненню з обвинуваченого. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового провадження не оспорюється.

Запобіжний захід під час проведення досудового розслідування ОСОБА_5 не обирався, проте він засуджується до позбавлення волі на певний строк, і перебуваючи на волі може ухилятися від суду, тому з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, забезпечення виконання судового рішення, до обвинуваченого до набрання вироком законної сили слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

З моменту проголошення цього вироку обрати ОСОБА_5 в залі суду запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його фактичного затримання.

Речові докази:

автомобіль «JeepCherokee», д.н.з. НОМЕР_6 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 31.07.2018), скасувавши арешт, накладений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2023 року (справа № 686/33849/23, провадження 1-кс/686/10819/23).

автомобіль «FAW V5», д.н.з. НОМЕР_8 та відеореєстратор-дзеркало без маркувань та флеш картку «T&G, MicroSD, 32GB» після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_11 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 28.03.2018), скасувавши арешт, накладений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2023 року (справа № 686/33849/23, провадження 1-кс/686/10819/23).

два компакт диски «DVD-R», на яких містяться 2 відео файли зберігати в матеріалах кримінального провадження №0004356 від 24 грудня 2023 року протягом усього терміну їх зберігання (Т. 1 а.с. 109);

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 174 237, 96 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 моральну (немайнову) шкоду у сумі 365 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход державного бюджету 10 223,28 витрат на залучення експерта.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1