Дата документу 26.06.2024 Справа № 335/2091/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №335/2091/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/371/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, одруженого, відомостей про дітей не надав, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON).

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 травня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 14 липня 2024 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що дані, які характеризують особу підозрюваного, та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке посягає на основи національної безпеки України, під час введеного в країні воєнного стану та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, мають підвищену суспільну небезпеку, дали слідчому судді підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На думку слідчого суді, вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України, і які існують на даний час.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що обраний підозрюваному запобіжний захід є занадто суворим та необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вказує, що ОСОБА_6 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний вважає, що він не причетний до вчинення кримінального правопорушення.

Посилається на те, що підозрюваному у встановленому порядку повістка не вручалась, останній не поширював в мережі Інтернет завідомо неправдиві дані за ТЦК, не закликав блокувати їх діяльність, ніколи не переховувався від представників ТЦК, має стійкі соціальні зв`язки, на утримані у нього перебуває матір, він має постійне місце проживання та джерело доходу.

Зазначає, що підозрюваний не був затриманий під час виконання своїх дій працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніяких протиправних дій, викладених в повідомлені про підозру, не вчиняв. Під час затримання працівниками поліції не намагався сховатися.

Крім того, зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено без участі захисника.

Вважає, що слідчим суддею не було враховано наявність у підозрюваного місця постійного проживання, а також твердження останнього, що він готовий співпрацювати зі слідством, не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин цієї справи, оскільки особисто зацікавлений в тому, щоб встановити всі обставини та щоб було прийнято законне рішення.

Таким чином, захисник вважає, що вказані у клопотанні ризики не доведені та не знайшли свого підтвердження в суді, а ґрунтуються лише на припущеннях.

Вказує, що суд безпідставно не встановив розмір застави для підозрюваного.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове законне рішення та звільнити його з-під варти.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що не згоден з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною.

Вказує, що розгляд клопотання відбувався з істотним порушення вимог КПК України, норм європейського права та Конституції України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 15 травня 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізької області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, що полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

14 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.345 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційні скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано дані про особу ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, процесуальну поведінку підозрюваного, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб вищевказаного кримінального правопорушення, а саме у перешкоджанні законної діяльності Збройних сил України - шляхом перешкоджання військовослужбовцям Збройних сил України у проведенні мобілізаційних заходів, а також шляхом створення та поширення за допомогою мережі Інтернет через канали відеохостінгу «Ютуб» інформації, яка б мала викликати у населення уяву про протиправність мобілізаційних заходів, відсутність повноважень на їх проведення у відповідних структурних підрозділів Збройних сил України та дискредитацію цих підрозділів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: відомостями з протоколу огляду публікації під назвою (мовою оригіналу) «Прямой эфир «Глас народа», информационный блок вопросы-ответы!» на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка опублікована 15 липня 2023 року; показаннями свідка ОСОБА_10 ; висновком судово-лінгвістичної експертизи №СЕ-19/108-24/4204-ЛД від 19 квітня 2024 року та іншими матеріалами.

Додатково на підтвердження обґрунтованості підозри прокурором при апеляційному розгляді надано: протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 20 березня 2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 20 березня 2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 21 березня 2024 року; протокол огляду 7 відеофайлів формату «.avi» з назвами MOVI0252, MOVI0253, MOVI0254, MOVI0255, MOVI0256, MOVI0257, MOVI0258 від 01 травня 2024 року; диск, на якому наявні відеофайли формату «.avi» з назвами MOVI0252, MOVI0253, MOVI0254, MOVI0255, MOVI0256, MOVI0257, MOVI0258 від 01 травня 2024 року, CD диск з відеозаписом до протоколу огляду від 11 грудня 2023 року; копія протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_14 ; копія протоколу огляду від 01 травня 2024 року, які містять відомості, що мають доказове значення для цього провадження, в т.ч. стосуються епізоду перешкоджання законній діяльності Збройних сил України при проведенні мобілізаційних (епізод щодо вручення повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянину України ОСОБА_13 ).

Згідно з вимогами ч.2 ст.193 КПК України, за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не вчиняв ніяких противних дії, та те, що в його діях відсутній склад злочину, мотиви вчинення кримінального правопорушення не встановлені, а докази, на підставі яких йому інкриміновано другий епізод кримінального правопорушення, є недопустимими, справа сфальсифікована, є передчасними та мають перевірятися під час досудового розслідування та оцінюватись у сукупності з іншими доказами. Досудове розслідування ще триває, всі обставини провадження встановлюються.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження; продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Обґрунтовуючи свої висновки в цій частині, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке посягає на основи національної безпеки України, під час введеного в країні воєнного стану та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, мають підвищену суспільну небезпеку, дають слідчому судді підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які існують на цей час.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене суворе покарання - виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк - від п`яти до восьми років; дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має місце проживання, одружений, проте відомостей про перебування на його утриманні дітей або інших осіб немає, останній не працевлаштований. Викладене, на думку колегії суддів, дає підстави для висновку, що міцних соціальних зв`язків підозрюваний не має.

Зважив слідчий суддя і на те, що у провадженні Заводського районного суду м.Запоріжжя перебуває інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , у якому останній обвинувачується за ч.2 ст.345 КК України - у заподіянні працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків; кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , вчинене за попередньою змовою групою осіб, проти проведення військовослужбовцями Збройних Сил України мобілізаційних заходів, під час дії воєнного стану; і виходячи з обставин провадження, така діяльність ОСОБА_6 може продовжуватися, оскільки останній вважає, що особи, які вручають повістки про виклик до ТЦК та СП, не є військовослужбовцями ЗСУ, та вони порушують Конституцію України.

Слідчий суддя врахував і ту обставину, що у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину, а також не встановлено всіх осіб, які причетні до його вчинення, а сам злочин становить підвищену суспільну небезпеку, яке заподіює шкоду внутрішній безпеці держави.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням фактичних обставин провадження, відомостей про особу обвинуваченого, а також того, що досудове розслідування ще триває і всі обставини правопорушення ще з`ясовуються, встановлені ризики є високими, в т.ч. ризик продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 .

Таким чином, з огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, і про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам. Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував.

У зв`язку з викладеним, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені підозрюваним та його захисником при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

В тому числі, не є слушними доводи сторони захисту стосовно порушення права підозрюваного на захист, яке полягає, на їх думку, в тому, що повідомлення про підозру вручене ОСОБА_6 без участі захисника.

Так, згідно з вимогами ст.52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного. В інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні: 1) щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою; 2) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою; 3) щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад; 4) щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту; 5) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, - з моменту встановлення факту наявності в особи психічного захворювання або інших відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності; 6) щодо реабілітації померлої особи - з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи; 8) щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження, - з моменту прийняття відповідного процесуального рішення; 9) у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості - з моменту ініціювання укладення такої угоди.

Обставин, передбачених вказаною статтею, які б вказували на обов`язкову участь захисника у цьому провадженні, не убачається.

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, на його утримані перебуває матір, він має постійне місце проживання та джерело доходу, правильність висновків слідчого судді не спростовують та не зменшують встановлених ризиків з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваного, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вказаному правопорушенні.

Більш того, матеріалами провадження, не підтверджується наявність у підозрюваного будь-яких осіб на утриманні. Як зазначено вище, підозрюваний не працевлаштований. Відомості про те, що останній має законне джерело доходів, теж відсутні. Джерело доходів його сімї не відоме.

З приводу доводів підозрюваного про порушення його процесуальних прав при розгляді клопотання, оскільки цей розгляд здійснювався у закритому судовому засіданні, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з вимогами ч.2 ст.27 КПК України, кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про обмеження доступу осіб, які не є учасниками судового процесу, в судове засідання під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", якщо участь в судовому засіданні становитиме загрозу життю чи здоров`ю особи. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі: 1) якщо обвинуваченим є неповнолітній; 2) розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; 3) необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи; 4) якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом; 5) необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про доступ до публічної інформації», таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську, розвідувальну таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

В матеріалах провадження міститься клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу Запорізької обласної прокуратури про розгляд клопотання у закритому судовому засіданні, оскільки розголошення відомостей досудового розслідування на даній стадії може зашкодити подальшому проведенню слідства у вказаному кримінальному провадженні, охороні прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, швидкому та повному розслідуванню.

Враховуючи, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можуть бути розголошені відомості, які відносяться до таємниці досудового розслідування, і прокурором заявлено клопотання про здійснення закритого судового розгляду з метою їх нерозголошення, тобто сторона обвинувачення заперечує проти розголошення відомостей досудового розслідування, слідчий суддя своєю ухвалою від 17 травня 2024 року вирішив здійснювати судовий розгляд вищевказаного клопотання у закритому судовому засіданні.

Викладене не суперечить вимогам ч.2 ст.27 КПК України, з огляду і на те, що ця справа стосується злочину проти основ національної безпеки України.

Здійснення розгляду клопотання у закритому судовому засіданні не завадило слідчому судді повно і всебічно з`ясувати обставини, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, а доводи сторони захисту про протилежне суперечать матеріалам провадження та змісту оскаржуваної ухвали.

В свою чергу, апеляційний розгляд провадження здійснювався у відкритому судовому засіданні, оскільки клопотань про здійснення розгляду у закритому судовому засіданні від учасників провадження не надходило.

В ході апеляційного розгляду сторона захисту, в т.ч. підозрюваний, мала можливість реалізувати всі свої процесуальні права.

Доводи ОСОБА_6 при апеляційному розгляді про те що, стосовно нього здійснюється політичне переслідування, є безпідставними, суперечать матеріалам провадження, у яких відсутні відомості про те, що підозрюваний є політичним діячем та здійснює будь-яку політичну діяльність у встановленому законом порядку.

Разом з цим, наявні в матеріалах провадження докази свідчать про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у кримінальному правопорушенні проти основ національної безпеки України, а саме у перешкоджанні законної діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період (під час воєнного стану).

Сам підозрюваний, виходячи з його висловлювань, в т.ч. і при апеляційному розгляді, заперечує не тільки повноваження представників ІНФОРМАЦІЯ_2 , а взагалі існування України як суверенної і незалежної держави, та легітимність її державних установ, в т.ч. судових органів.

З приводу посилання сторони захисту на те, що згідно з відомостями з ЄРДР №0000663 від 25 квітня 2023 року: 1. У графі заявник - потерпілий не визначений. 2. Відсутні матеріали кримінального провадження, проведеного СБУ за ст.110 ч.2 КК України. 3. Відсутня постанова про залучення, постановою до проведення досудового розслідування по справі 0000663 від 25 квітня 2023 року ОСОБА_15 слідчого ОСОБА_9 . 4. Не визначена потерпіла особа і розмір завданої шкоди, колегія суддів звертає увагу на таке.

З огляду на специфіку злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , те, що в цьому провадженні по епізодах, які стосуються останнього, не залучено жодну особу у якості потерпілого та не визначено розмір шкоди, само по собі не є порушенням вимог КПК України та не свідчить про безпідставність кримінального провадження.

Твердження сторони захисту про відсутність матеріалів кримінального провадження за ч.2 ст.110 КПК України, не є слушними, оскільки до клопотання додані матеріали, які обґрунтовують підозру ОСОБА_6 саме у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, що повністю узгоджується з вимогами кримінального процесуального законодавства.

Доводи сторони захисту про порушення правил підслідності цього кримінального провадження також є безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявна постанова заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_16 від 27 листопада 2023 року про доручення здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування.

Зі змістом цієї постанови убачається, що слідчим відділом Управління СБ України в Запорізькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000663 від 23 червня 2023 року із попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.2 ст.110, ч.1 ст.114-1 КК України, однак у зв`язку з високим навантаженням та великою кількістю кримінальних проваджень, у яких СВ УСБУ в області здійснює досудове розслідування та указаним органом досудового розслідування не вжито усіх передбачених чинним кримінальним процесуальним законодавством заходів, спрямованих на дослідження обставин кримінального провадження, з метою забезпечення ефективного, швидкого, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, досудове розслідування було доручено іншому органу досудового розслідування, а саме слідчому управлінню ГУ НП в Запорізькій області.

Повноваження у кримінальному провадженні слідчого ОСОБА_9 також підтверджені належним чином.

Згідно з матеріалами провадження, слідчий ОСОБА_9 включений до складу групи слідчих для здійснення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження №0000663.

Посилання сторони захисту, в т.ч. самого ОСОБА_6 , на вирок Зінківського районного суду Полтавської області від 23 серпня 2023 року, справа № 530/337/23, копію якого надав захисник, є недоречним, оскільки вказаний вирок не стосується цього провадження, більш того, згідно з відомостями з Єдиного реєстру судових рішень, цей вирок скасований ухвалою Полтавського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року, як такий, що не відповідає вимогам закону.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Доказів на підтвердження доводів підозрюваного щодо наявності у нього певних хвороб суду не надано.

Інші доводи, викладені в апеляційних скаргах підозрюваного та його захисника, а також ті, що були ними наведені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Як зазначено вище, обґрунтованість підозри, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та неможливість цим ризикам запобігти шляхом застосування до підозрюваного іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу в цьому випадку прокурором доведено.

Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, слідчий суддя, застосовуючи до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, правомірно не визначив розмір застави, що не суперечить вимогам ч.4 ст.183 КПК України.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Отже, підстав для задоволення поданих апеляційних скарг колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 травня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 14 липня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4