Справа № 450/2860/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/226/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000256 від 20.04.2023 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавлення права керувати всіма видами транспорту строком на 5 (п`ять) років.

Початок відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту обмеження у вільному пересуванні.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави 10755 грн., коштів залучених на проведення експертиз.

Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт на автомобіль «ВАЗ 210990» д.р.н. НОМЕР_1 .

Вирішено питання речових доказів.

Відповідно до вироку, ОСОБА_6 19.04.2023 приблизно 22.26 год. керуючи автомобілем «ВАЗ 210990» реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі Скнилів Басівка (вулиця Шевченка), неподалік буд. АДРЕСА_2 , грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України затверджені постановою Кабінета Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, які виразилися в тому, що він керував вищевказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в межах населеного пункту зі швидкістю близько 73-79 км/год., у напрямку до дороги «Західний обхід м. Львова», був неуважний та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості у дорожній обстановці та не врахував безпечного бокового інтервалу відносно її меж, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, без причин технічного характеру допустив виїзд керованого ним транспортного засобу через ліве за напрямком руху узбіччя де наїхав на нерухому перешкоду виді металевої огорожі та бетонної опори.

У результаті порушень водієм ОСОБА_6 Привали дорожнього руху України, відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир керованого ним автомобіля, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у виді обширного синця правого плеча, садно в лівій скроневій та в ділянці правого ліктя, перелому тіла плечової кістки, закритого перелому середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням фрагментів, множинних переломів ребер із залученням двох ребер, що відносяться до тілесних ушкоджень, середнього ступеню тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я.

Такими своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачений ч.1 ст. 286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння , що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного основного покарання. Призначити ОСОБА_6 основне покарання за ч.1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років виправних робіт із відрахуванням 20 відсотків із суми заробітку ОСОБА_6 в дохід держави. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування вказує, що під час розгляду даної справи було встановлено значну кількість обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 і в той же час істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Зокрема, такими встановленими обставинами є щире каяття ОСОБА_6 у вчиненому та його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Так, під час судового розгляду справи ОСОБА_6 беззастережно визнав свою вину і щиро покаявся у вчиненому. Зазначив, що більше ніколи в житті не порушить вимоги закону. Крім того, як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження у справі. ОСОБА_6 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, надав однакові та послідовні показання щодо обставин його вчинення.

Крім того, під час розгляду даної справи було встановлено і те, що ОСОБА_6 повністю відшкодував шкоду, завдану потерпілому кримінальним правопорушення, про що потерпілий безпосередньо повідомив суду під час допиту в судовому засіданні 03.10.2023р.

Так само, матеріали справи містять докази, які свідчать про наявність інших підстав, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 . Зокрема, встановлено, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався. На обліку в лікаря-психіатра, чи лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце праці, за яким характеризується як дисциплінований, виконавчий, кваліфікований працівник, який не порушує трудову дисципліну, доган чи стягнень немає.

Також встановлено, шо ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується. Крім того, ОСОБА_6 приймає участь у волонтерській підтримці Збройним силам України, одружений, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей 2009 та 2014 року народження а також у ОСОБА_6 є двоє непрацездатних батьків, в утриманні яких він приймає фактичну участь.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та обвинуваченого які апеляційні вимоги підтримали та позицію прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку суду кримінальних правопорушень передбачених ч.1,2 ст. 307 КК України, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, апеляційний суд не проводить їх детальний аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Доводи апелянта щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання ОСОБА_6 колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 65 КК України суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Дотримання цих вимог з приводу загальних засад призначення покарання необхідне, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував доводи захисника про те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання та місцю праці, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, вчинив необережний нетяжкий злочин, думку потерпілого який просить суд обвинуваченого не карати суворо, тобто надав належну оцінку особі обвинуваченого та врахував обставини, які пом`якшують його покарання,, на основі цього призначив ОСОБА_6 покарання в мінімальних межах, встановлених санкцією ч.1 ст.286-1 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції встановлено, що згідно аналізу крові ОСОБА_6 в наданій медичній документації, на момент поступлення в лікарняний заклад було виявлено етанол в кількості 2.20 % (проміле), що значно перевищує допустиму норму. Керування транспортним засобом в вищезазначеному стані несе значну суспільну небезпеку і є недопустимим. Суд в даній ситуації повинен вжити всіх заходів для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів іншими особами.

Необхідною умовою для застосування ст. 69 КК України та призначення покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції статті є наявність кількох обставин, з урахуванням особи винного, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи факт наявності стану алкогольного сп`яніння, який значно перевищує допустиму норму, колегія суддів вважає, що немає підстав говорити про зниження ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Апеляційний суд наголошує на тому, що при призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Тому враховуючи всі обставини, які були встановлені в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції призначив належне покарання, яке забезпечить виправлення засудженого та попередять вчинення нових кримінальних правопорушень такого ж виду іншими особами.

Таким чином апеляційні доводи захисника не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення та вважає вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_6 законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4