Справа №766/5148/23
н/п 1-кп/766/1348/24
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

01.08.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегіально в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

під час відкритого судового засідання з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 25.11.2023 за №0000434 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Прокурором під час судового засідання заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання зазначено, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу не зменшились, зокрема останній обвинувачується у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 15 років, з конфіскацією майна або без такої, що може стати причиною для переховування від суду з метою уникнення покарання, крім того останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, продовжити кримінальні правопорушення у яких обвинувачується чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 заперечив щодо клопотання прокурора та звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний заді. В обґрунтування клопотання зазначив, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів на обґрунтування заявлених ризиків. За час здійснення кримінального переслідування ОСОБА_6 з 25.11.2022 по 01.08.2024 фактично перебуває під вартою. З 15.02.2023 ОСОБА_6 перебуває під вартою у даному кримінальному провадженні. Підозра та обвинувальний акт відносно обвинуваченого є обґрунтованим припущення прокурора про вчинення кримінального правопорушення. Прокурором не доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. У свою чергу обвинувачений жодних намірів ухилитись від суду не має, як і позбавлений можливості впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Просив врахувати особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою, одружений, має двох дітей, постійне місце проживання та місці соціальні зв`язки, після деокупації залишився в м. Херсон, маючи об`єктивну можливість виїхати на непідконтрольні Україні території, в тому числі на території рф (при цьому ні слідчим, ні прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_6 має родичів за кордоном або на території держави-агресора), не вжив жодних дій, спрямованих на переховування. Просив застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечив щодо клопотання прокурора, зазначив, що ризики заявлені прокурором не доведені, ґрунтуються на припущеннях, підтримав клопотання захисника ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_6 позицію сторони захисту підтримав, зазначив, що обсяг обвинувачення є жодним чином необґрунтованим, просив змінити раніше обраний йому запобіжний захід на домашній арешт.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу з підстав його необґрунтованості.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про доцільність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 терміну раніше обраного запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За приписами ч. 6 ст. 176 КПК під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 серед інших обвинувачується зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого переховуватись від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні нетяжкого та особливо тяжкого злочину, а тому усвідомлюючи невідворотність покарання може вживати заходів до уникнення останніх, переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадження, ризик незаконного впливу на свідків, враховуючи ту обставину, що допит останніх на даній стадії судового розгляду справи не розпочато; ризик продовження кримінального правопорушення або вчинення іншого кримінального правопорушення. Станом на день розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу зазначені ризики не змінились.

Крім того, при вирішенні зазначеного клопотання суд бере до уваги в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за вчинені злочини проти основ національної безпеки України, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості обвинувачення чи підозри суд відхиляє, оскільки остання є предметом оцінки слідчим суддею під час досудового розслідування, а обґрунтованість обвинувачення, не може бути оцінена судом під час вирішення питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою, оскільки встановлюється судом після безпосереднього дослідження і оцінки доказів за наслідками розгляду кримінального провадження.

Доводи сторони захисту про те, що прокурор не надав доказів на підтвердження заявлених ризиків, не можуть бути враховані судом, оскільки у своєму клопотанні прокурор не посилається на нові ризики, а обґрунтовує його тим, що заявлені раніше ризики не зменшилися, а тому цілком обґрунтовано посилається на докази, які були підставою для застосування запобіжного заходу, що у тому числі було предметом оцінки судом апеляційної інстанції.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам. Обставини, на які посилаються захисники та обвинувачений не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Підстави ж визначені захисником ОСОБА_8 , як такі що свідчать про безумовність можливого застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого, жодним чином не спростовують тих мотивів, по яких було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так і тих, що неодноразово ставали підставою для його продовження.

Доводи сторони захисту щодо не обґрунтування можливості застосування менш тяжкого запобіжного заходу суд відхиляє з огляду на ч. 6 ст. 176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачується зокрема у вчиненні кримінальних правопорушень за ст. 111-1 КК України, застосовується виключно тримання під вартою, а тому підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу судом не вбачається.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочинів, які йому інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на менш суворий і з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу в межах строку, визначеного законом.

Керуючись ст. ст. 27, 176-178, 183, 197, 369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України, на 60 днів, що не перевищує двох місяців, тобто до «29» вересня 2024 року включно.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали оголошено «02» серпня 2024 року о 12 годині 20 хвилин.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3