УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 2024 слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0001145 від 17.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України

ВСТАНОВИВ:

18.10.2024 слідча СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 16 жовтня 2024 року близько 14 год 45 хв, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 7 років, всупереч рішенням судів, зокрема: постанови Іваничівського районного суду від 01 листопада 2023 року, постанови Радехівського районного суду від 30 січня 2024 року, постанови Нововолинського міського суду від 08 квітня 2024 року, постанови Іваничівського районного суду від 04 червня 2024 року, постанови Володимир-Волинського міського суду від 27 травня 2024 року, постанови Іваничівського районного суду від 26 червня 2024 року, умисно неодноразово їх не виконував, хоча був зобов`язаний і мав реальну можливість їх виконувати, умисно керував по АДРЕСА_1 , автомобілем марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , аж поки не був виявлений працівниками поліції.

17 жовтня 2024 року відомості про вказаний факт СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування № 0001145, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

16.10.2024, в ході огляду місця події, а саме по АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_5 ( НОМЕР_2 ) було виявлено та вилучено автомобіль марки «Toyota Venza» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик зберігання транспортних засобів Володимирського РВП, що за адресою: АДРЕСА_2 :00:016:0200.

12 вересня 2024 року слідчим за погодженням із прокурором було подане клопотання про арешт вилученого транспортного засобу, однак слідчим суддею у арешті відмовлено. Таким чином ОСОБА_5 продовжує не виконувати рішення судів, використовуючи автомобіль марки «Toyota Venza» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та усіляко ухиляється від дотримання норм, встановлених чинним законодавствам України.

24 вересня 2024 року слідчим, за погодженням із прокурором, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 382 КК України, а також роз`яснено у чому його підозрюється та вручено пам`ятку підозрюваного.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вилучений транспортний засіб належить гр. ОСОБА_6 ( НОМЕР_4 ).

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, даний автомобіль вважається тимчасово вилученим майном.

Слідча у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, клопотання підтримала та просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання також не з`явився, будь-яких заперечень щодо розгляду клопотання за його відсутності про накладення арешту не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучений 11.09.2024 автомобіль «Toyota Venza» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , має значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000984, оскільки може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Враховуючи позицію учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучене автомобільне колесо в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст. 100 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи те, що виявлене та вилучене майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки воно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність у накладенні на нього арешту з метою його збереження.

При цьому, треба зазначити, що накладення арешту на майно не позбавляє права власника звернутися в подальшому з клопотанням щодо його скасування після проведення органом досудового слідства відповідних слідчих дій з використанням речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчої СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Toyota Venza» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_3 , котрий був вилучений в ході огляду місця події 16.10.2024 у АДРЕСА_1 , позбавивши останнього права на відчуження, розпорядження та користування майном з метою забезпечення збереження його як речового доказу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_7