Справа № 364/376/24
Провадження № 1-кп/364/60/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024, Володарський районний суд Київської області, у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в селищі Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.05.2024 за № 0000023 відносноОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черевач Чорнобильського району Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, військовозобов`язаний, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Володарського районного суду Київської області від 08.06.2017 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70,71 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Уманського міського суду Черкаської області від 26.05.2021 звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 12 днів,

- вироком Володарського районного суду Київської області від 08.02.2024 за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 (двісті) годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачає відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 19.03.2024 до Білоцерківського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшов вирок Володарського районного суду Київської області від 08.02.2024 відносно ОСОБА_4 , якого засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

ОСОБА_4 під підпис 09.04.2024 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також роз`яснено, що у разі ухилення від відбування вищевказаного покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 389 КК України.

Засудженому ОСОБА_4 09.04.2024 вручено направлення до КП Володарської селищної ради «Володарка», для подальшого відпрацювання покарання у виді громадських робіт.

Згідно із наказом начальника КП ВСР «Володарка» № 44 від 10.04.2024 «Про початок виконання покарання громадських робіт», ОСОБА_4 прийнято на вказане підприємство для відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт та зобов`язано останнього приступити до виконання громадських робіт з 15.04.2024.

Однак, ОСОБА_4 , з метою невиконання покладених на нього обов`язків, в порушення порядку та умов відбування покарання та ухилення від правосуддя в частині встановленого порядку виконання вироку суду, без поважних причин, умисно, не виконуючи в повному обсязі обов`язки, які були покладені на нього судом у виді виконання громадських робіт, не прибув у період часу з 17.04.2024 до 31.05.2024 для виконання громадських робіт до КП ВСР «Володарка» в селищі Володарка, Білоцерківського району, Київської області, цим самим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, ствердив обставини його вчинення, зазначені в обвинувальному акті та погодився з правовою кваліфікацією своїх неправомірних дій, вказуючи при цьому, що дійсно вироком Володарського районного суду Київської області був засуджений до покарання у виді громадських робіт. Згодом був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та зобов`язаний приступити до виконання громадських робіт. Однак, без поважних причин, у визначену дату не прибув до КП ВСР «Володарка» та таким чином, не виконав призначене покарання за вироком Володарського районного суду Київської області від 08.02.2024 у виді громадських робіт. Суду вказав, що розкаюється у вчиненому, зробив відповідні висновки, подібного вчиняти більше не буде.

Суд, беручи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнав доцільним заслухати показання обвинуваченого щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого. Дослідження інших доказів стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, суд визнав недоцільним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Таким чином, суд при оцінці доказів застосовує критерій доведення винуватості обвинуваченого «поза розумним сумнівом», така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених правопорушень, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_4 раніше судимий (а.к.п. 24-26, 31-37, 38-41), не працює, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 15.05.2024 (а.к.п. 28), неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п. 27), не є депутатом (а.к.п. 29). За місцем проживання характеризується негативно (а.к.п. 30).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить його щире каяття.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не встановив.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги положення ст. 12 КК України, відповідно до яких кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 389 КК України відноситься до кримінальних проступків, наявність однієї пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, що дає суду підстави для висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом застосування відносно нього такого виду покарання, як обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Володарського районного суду Київської області від 08.02.2024 за ч. 1 ст. 125 КК України, остаточно призначити за сукупністю вироків покарання у виді одного року двадцяти днів обмеження волі.

Таке покарання буде достатнім для виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, буде співмірним тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у справі - відсутні.

Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили прокурором перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Володарського районного суду Київської області від 08.02.2024, остаточно призначити покарання у виді одного року двадцяти днів обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1