УХВАЛА

25 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 757/43883/24-к

провадження № 51-4766 впс 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження №0000097 (справа №757/43883/24-к) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України, з Печерського районного суду м. Києва до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська,

встановив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК надійшло вищезазначене клопотання захисника, яке мотивовано тим, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 надійшло до Печерського районного суду м. Києва, проте судовий розгляд даного кримінального провадження вказаним судом не розпочато, а відтак, з метою оперативності та ефективності судового розгляду, просить кримінальне провадження направити на розгляд до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Також клопотання мотивовано тим, що:

- обвинувачений має захворювання, яке позбавляє його можливості вільно пересуватися на значні відстані;

- обвинувачений проживає у межах територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, а також одна зі свідків є дружиною обвинуваченого та мешкає в межах територіальної юрисдикції вказаного суду;

- обвинувачений відсторонений від посади, дружина та малолітня донька перебувають на його утриманні та осіб, на яких можна покласти здійснення догляду за дитиною на час від`їздів у судові засідання, немає.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений просили клопотання задовольнити з підстав, у ньому наведених. Також, доповнюючи обґрунтування наведені у поданому клопотанні, зазначили, що кримінальне провадження надійшло до Печерського районного суду м. Києва із порушенням правил територіальної підсудності, оскільки, як вбачається із обвинувального акту, інкримінований обвинуваченому злочин був закінчений 14 листопада 2022 року у м. Дніпро.

Іншим учасникам судового провадження було направлено повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не прибули, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду на іншу дату не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали клопотання, перевіривши доводи, наведені у ньому, Суд дійшов наступного висновку.

Частиною 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно з абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Відповідно до інформації, наданої Печерським районним судом м. Києва, до суду надійшло кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України. Розгляд справи по суті не розпочато.

Звертаючись з клопотанням про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з одного суду до іншого, автор клопотання серед іншого зазначив, що обвинувачений має захворювання, яке ускладнює можливість долати тривалі дистанції, однак положеннями ст. 34 КПК не передбачено передання кримінального провадження у зв`язку із захворюванням, крім того, на даний момент, кримінальним процесуальним законом передбачена можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

При цьому, посилання у клопотанні про місце проживання однієї зі свідків ОСОБА_7 у межах територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, колегія суддів також не може прийняти до уваги, оскільки зі змісту обвинувального акту та відповіді наданої Печерським районним судом м. Києва, не вбачається, що ОСОБА_7 залучена до участі у кримінальному провадженні в якості свідка. Поряд з цим, із ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2024 року вбачається, що ОСОБА_6 заборонено спілкуватися із свідком ОСОБА_8 , проте відомості щодо місця проживання цього свідка в обвинувальному акті відсутні, та такої інформації не вбачається із відповіді Печерського районного суду м. Києва.

Таким чином, зі змісту наявних матеріалів вбачається, що учасниками судового провадження є обвинувачений, який проживає у м. Дніпро, та потерпілий, який мешкає у АДРЕСА_1 .

Приймаючи до уваги наведене вище, в тому числі з огляду на місце проживання потерпілого, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про те, що направлення кримінального провадження на розгляд до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з урахуванням місця проживання лише обвинуваченого буде сприяти забезпеченню мети оперативності та ефективності кримінального провадження.

Крім того, оцінюючи твердження захисника про надходження обвинувального акту щодо ОСОБА_6 до Печерського районного суду м. Києва із порушенням правил територіальної підсудності, колегія суддів зазначає про їх неспроможність, оскільки зі змісту обвинувального акту вбачається, що місце вчинення дій, інкримінованих ОСОБА_6 14 листопада 2022 року, про які висловився захисник як про місце закінчення злочину, органом досудового розслідування не встановлено, про що дослівно зазначено у формулюванні обвинувачення.

Враховуючи викладене, з огляду на положення ст. 34 КПК, колегія суддів Верховного Суду не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення клопотання захисника з мотивів, зазначених у ньому, та передачі кримінального провадження з Печерського районного суду м. Києва до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 34 КПК, Суд

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження №0000097 (справа №757/43883/24-к) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України, з Печерського районного суду м. Києва до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3