Справа № 487/1159/20
Провадження № 1-кс/487/5021/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 24.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України про арешт майна

встановив:

17.09.2024 старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000201 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт у вказаному кримінальному провадженні на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною його відчуження та розпорядження.

Накладення арешту обґрунтовує необхідністю забезпечення цивільного позову, з яким звернувся потерпілий, та забезпеченням прав цивільного позивача у кримінальному провадженні, а також унинкненням негативних наслідків пов`язаних з можливим відчуженням підозрюваним свого майна, на яке можу бути звернуто стягнення.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000201 від 24.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.11.2018 за ;61 (по стройовій частині) підполковника ОСОБА_4 призначено на посаду викладача кафедри (підготовки льотного складу та фахівців авіаційних штабів), визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до наказу Начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 за №39-НР від 27.02.2020 року у добовий наряд на 28.02.2020 рік призначено: помічника чергового корпусу викладача кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) підполковника ОСОБА_4 .

Зважаючи на обсяг повноважень та у відповідності до примітки 1 ст. 425 Кримінального кодексу України, підполковник ОСОБА_4 є військовою службовою особою, так як займав посаду, пов`язану з виконанням адміністративно-господарських обов`язків.

За наведених обставин ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді викладача кафедри (підготовки льотного складу та фахівців авіаційних штабів) факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «підполковник», будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9,11,16,17,267,291,301,302 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, берегти державне майно та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Однак, незважаючи на вищевикладене, підполковник ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, в умовах воєнного стану, діючи на порушення зазначених вище вимог законодавства, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, недбало поставився до військової служби у виді неналежного виконання своїх службових обов`язків через недбале та несумлінне ставлення до них, чим підозрюється у вчиненні військового кримінального правопорушення за наступних обставин.

Під час досудового розслідування встановлено, що наказом Начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 за №39-НР від 27.02.2020 року у добовий наряд на 28.02.2020 рік призначено: Черговим факультету старшого викладача кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) підполковника ОСОБА_5 ; Помічником чергового факультету старшого викладача кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) підполковника ОСОБА_6 ; Черговим навчального корпусу викладача кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) майора ОСОБА_7 ; Помічника чергового навчального корпусу викладача кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) підполковника ОСОБА_4 ; Черговим з охорони об`єктів факультету інженер групи обслуговування (командних пунктів) навчального командного пункту кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) капітана ОСОБА_8 ; Черговим складу військово технічного майна факультету начальник групи обслуговування (командних пунктів) навчального командного пункту кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) капітана ОСОБА_9 .

Крім того вказаним наказом визначено черговий підрозділ: командир підрозділу майор Лебідь, особовий склад підрозділу: молодший лейтенант ОСОБА_10 , старшина ОСОБА_11 , старший солдат ОСОБА_12 та старший солдат ОСОБА_13

28.02.2020 прийнявши чергування та виконуючи обов`язки помічника чергового навчального корпусу підполковник ОСОБА_4 о 17.00 прийняв під охорону будівлю тренажерів № 62/190. Під час приймання під охорону зазначеної будівлі підполковник ОСОБА_4 особисто перевірив цілісність грат, дверей, вікон, стін печаток та пломб.

28.02.2020 приблизно о 22.00 підполковник ОСОБА_4 особисто перевірив цілісність грат, дверей, вікон, стін печаток та пломб на будівлі тренажерів № 62/190 за результатом чого будь-яких порушень виявлено не було.

У подальшому після повернення до навчального корпусу, а саме у період з 22.30 28.02.2020 по 06.00 29.02.2020 охорона будівлі тренажерів № 62/190 та інших об`єктів факультету шляхом обходу та огляду відповідно до схеми маршруту руху з перевіркою цілісності грат, дверей, вікон, стін печаток та пломб підполковником ОСОБА_4 не здійснювалися.

29.02.2020 близько 01.00 під час обходу та огляду будівлі тренажерів № 62/190 військовослужбовець чергового підрозділу старший солдат ОСОБА_12 почув сторонні звуки у середині будівлі, а також виявив відсутність кондиціонера у вікні будівлі. Про зазначене старший солдатом ОСОБА_12 за допомогою телефонного зв`язку одразу доповів черговому навчального корпусу підполковнику ОСОБА_4 . Отримавши інформацію від старшого солдата ОСОБА_12 про виявлення ознак, що вказують на можливе несанкціонованого проникнення до будівлі тренажерів № 62/190, підполковник ОСОБА_4 , внаслідок недбалого ставлення до виконання не доповів черговому навчального корпусу факультету, а також не вжив заходів затримання порушників чи посилення охорони об`єктів тренажерів або інших заходів в залежності від обставин. Як наслідок приблизно у період часу з 01.00 по 06.00 годині 29.02.2020 невстановлені особи проникли до будівлі тренажеру № 62/190, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та здійснили крадіжку комплектуючих тренажерів КТЛ-32 із заводським номером № 0202 на суму 438660, 68 грн. та тренажера КТС-18 із заводським номером № 0206 на суму 173026,91 грн., чим заподіяв істотну шкоду у сумі 611687, 59 Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил.

Таким чином 29.02.2020 року підполковник ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка дислокується у місті Миколаїв, будучи військовою службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, передбачених ст. 9,11,16,17,267, 291, 301, 302 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 11 наказу начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 (з адміністративно-господарської роботи) від 27.12.2019 № 174агд, пунктів 1.2, 1.3.1 та 1.3.2 інструкції помічника чергового навчального корпусу факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил через недбале ставлення до них не доповів черговому навчального корпусу факультету, а також не вжив заходів затримання порушників чи посилення охорони об`єктів тренажерів або інших заходів в залежності від обставин. Як наслідок приблизно у період часу з 01.00 по 06.00 годині 29.02.2020 невстановлені особи проникли до будівлі тренажеру №62/190, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та здійснили крадіжку комплектуючих тренажерів КТЛ-32 із заводським номером № 0202 на суму 438660, 68 грн. та тренажера КТС-18 із заводським номером № 0206 на суму 173026,91 грн., чим заподіяв істотну шкоду у сумі 611687, 59 Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил.

22.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України.

28.08.2024 у вказаному кримінальному провадженні представником потерпілого заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 на суму 611687, 59 грн.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п. 4 ст. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Частиною 6 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 належить на праві приватної власності гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти майно, належить на праві власності підозрюваному, а також його вартість співмірна зі шкодую, про відшкодування якої заявлено в цивільному позові.

Таке обмеження права власності, як арешт майна, в даному випадку є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Із урахування викладеного слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, «Темп-1», автогаражний кооператив, який належить підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною його відчуження та розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити старшому слідчому Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1