Справа № 308/9243/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке 18.04.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, із середньою спеціальною освітою, студента 2-го курсу денної форми навчання ВП НУБіП України «Бережанський агротехнічний інститут» за спеціальністю - «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.04.2024 о 04 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» 94 прикордонного загону ДПС України, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що інспектор ОСОБА_6 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України та перебуває у прикордонному наряді «Перевірка документів-вибуття», а також у силу займаної посади здійснює перевірку документів, які дозволяють громадянам України виїзд за межі України, з метою нездійснення інспектором ОСОБА_6 додаткової перевірки наданих ним ( ОСОБА_4 ) документів та пришвидшення здійснення прикордонного оформлення, тобто за сприяння з боку інспектора ОСОБА_6 у безперешкодному перетині ОСОБА_4 державного кордону України, надав останній (інспектору ОСОБА_6 ) неправомірну вигоду у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 18.04.2024 становило 67 289,92 грн. (шістдесят сім тисяч двісті вісімдесят дев`ять грн. 92 коп.), які поклав до свого паспорту громадянина України для виїзду за кордон з серійним номером НОМЕР_2 від 09.08.2017, який (паспорт), у подальшому, надав у руки інспектора ОСОБА_6 ,

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 23.05.2024 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 23.05.2024 року вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500,00 грн.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 , за ч.1 ст.369 КК України, як надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища - кваліфіковано вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 23.05.2024 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення, вказують на кваліфікацію діянь за ч.1 ст.369 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 , визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України, є нетяжким злочином.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 23.05.2024 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з ст.65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 , може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 23 травня 2024 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 , визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 Кримінального кодексу України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 , визначити узгоджену міру покарання в угоді.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 травня 2024 року укладеної між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000316 від 18.04.2024 року.

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2024 року, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Застосувати спеціальну конфіскацію у власність держави 1600 Євро (11 купюр номіналом по 100 Євро кожна із серією та номерами: S8, V3, RB, RB, RB, WA, ЕВ, UD, ЕВ, RB419333838S, RB та одна купюра номіналом в «500» Євро із серією та номером: N8), які передані на зберігання до АТ «Приватбанк».

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1