н/п 1-кс/953/8739/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Харкові клопотання начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2024 за № 01313,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_2

секретар судового засідання ОСОБА_3

у с т а н о в и в:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, та встановлені судом обставини.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001313 від 19 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України було встановлено, що згідно з відомостями з державного реєстру речових прав від 19 листопада 2024 року за гр. ОСОБА_4 у будівлі літ. "А-3" за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано три групи нежитлових приміщень: 1) Нежитлові приміщення цокольного поверху 4-322л, 4-322м, 4-322н, 4-322о, 4- 322п, 4-322р, 4-322с, 4-322т, ХVл, XVм, XVн, XVо, XVп, XXIVл, XXIVм, загальною площею 292 м.кв. - речове право зареєстровано 28 березня 2024 року, відомості внесено державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_5 ; 2) Нежитлові приміщення цокольного поверху №№ 145д-1, 145д-2, 145д-3, 145д-4, загальною площею 73,9 м.кв. - речове право зареєстровано 28 лютого 2024 року відомості внесено державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_5 ; 3) Нежитлові приміщення цокольного поверху №№ 145г-1, 145г-2, 145г-3, 145г-4, 145г-5, 145г-6, 145г-7, 145г-8, загальною площею 112,3 м.кв. - речове право зареєстровано 10 січня 2024 року, відомості внесено державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_5 .

Вказані приміщення були набуті шляхом дарування та вказані приміщення слугують в якості забезпечення договору іпотеки для забезпечення виконання зобов`язань, вказані договори були посвідченні приватним нотаріусом ОСОБА_5 .

Згідно з вищезазначеними відомостями з державного реєстру на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 16 жовтня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради, за підприємством за зазначеною адресою зареєстровано речове право на частину підвальних приміщень - 4-322, 4- 322а, 4-322б, XXIV, XV, XVa, ХVб, загальною площею 294,6 м.кв., що підтверджується технічним паспортом від 12 березня 2008 року, які за своїм розташуванням відповідають розташуванню першої групи приміщень, зареєстрованих за ОСОБА_4 у 2024 році.

Розбіжності у загальній площі приміщень (292 м.кв. і 294,6 м.кв.) може бути викликана самовільним переплануванням цих приміщень.

Також, згідно з вищезазначеними відомостями з державного реєстру на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 26 вересня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради, за Підприємством за зазначеною адресою зареєстровано речове право на частину підвальних приміщень - 4-323, 4-324, 4-333, 4- 333а, 4-334, 4-335, 4-336, 4-337, 4-338, 4-339, 4-340, 4-340a, XXII, XXIII, XXV XVI, загальною площею 387,9 м.кв., що підтверджується технічним паспортом від 12 березня 2008 року, частина яких за своїм розташуванням відповідає розташуванню другої групи приміщень, зареєстрованих за ОСОБА_4 у 2024 році., а саме, нежитлові приміщення № 145д-1, 145д-2, 145д-3, 145д-4 в будівлі літ. "А-3", зареєстровані за ОСОБА_4 , за своїм розташуванням і площею відповідають приміщенню 4-335, площею 23,1 м.кв., приміщенню 4-336, площею 47,0 м.кв., і частині приміщення XXIII, площа якого в цілому складає 25,4 м.кв. в якому відбулося самовільне перепланування, і які належать Підприємству.

Згідно з технічним паспортом від 12.03.2008 у будівлі літ. "А-3" за адресою АДРЕСА_1 відсутній цокольний поверх, але натомість є підвал. Зважаючи на те, що у підприємства відсутні документи (зокрема, технічний паспорт) на приміщення № 145д-1, 145д-2, 145д-3, 145д-4 у будівлі літ. "А-3", і які згідно з відомостями з державного реєстру речових прав зареєстровані за ОСОБА_4 , можемо припустити, що зазначені приміщення пов?язані з квартирою 145 за вищезазначеною адресою та фактично співпадають з приміщеннями підприємства, зазначена квартира за вказаною адресою, перебуває на балансі підприємства, у комунальну власність не передавалась (будівля в цілому в минулому перебувала на балансі Підприємства як забудовника). Документація щодо речового права підприємства на квартиру перебуває у стадії оформлення є первина вартість орієнтовно становить підвальних приміщень - 4-323, 4-324, 4-333, 4-333а, 4-334, 4-335, 4-336, 4-337, 4-338, 4-339, 4-340, 4-340a, XXII, XXIII, XXV XVI, загальною площею 387,9 м.кв., становить 1 607 000 гривень, а приміщення - 4-322, 4-322а, 4-322б, XV, XVa, ХVб, XXIV, загальною площею 294,6 м.кв., становить 1 220 000 гривень.

Крім того було наголошено, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що у разі не прийняття рішення про заборону розпоряджатися вказаним нерухомим майном може призвести до втрати відповідного майна (зміни власника нерухомого майна, забудови майна), що в подальшому унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, необхідно накласти арешт на нежитлові приміщення цокольного поверху 4-322л, 4-322м, 4-322н, 4-322о, 4-322п, 4-322р, 4- 322с, 4-322т, ХVл, XVм, XVн, XVо, XVп, XXIVл, XXIVм, загальною площею 292 м.кв, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення цокольного поверху №№ 145д-1, 145д-2, 145д-3, 145д-4, загальною площею 73,9 м.кв, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення цокольного поверху №№ 145г-1, 145г-2, 145г-3, 145г-4, 145г-5, 145г-6, 145г-7, 145г-8, загальною площею 112,3 м.кв розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та направити для виконання Ухвалу суду до Департаменту реєстрації Харківської міської ради

2. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

За приписами ч. 1, п. 7) ч. 2 ст. 132 КПК захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів; (2) спеціальної конфіскації; (3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК).

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 , - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном на:

нежитлові приміщення цокольного поверху 4-322л, 4-322м, 4-322н, 4- 322о, 4-322п, 4-322р, 4-322с, 4-322т, ХVл, XVм, XVн, XVо, XVп, XXIVл, XXIVм, загальною площею 292 м.кв, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

нежитлові приміщення цокольного поверху №№ 145д-1, 145д-2, 145д-3, 145д-4, загальною площею 73,9 м.кв, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

нежитлові приміщення цокольного поверху №№ 145г-1, 145г-2, 145г-3, 145г-4, 145г-5, 145г-6, 145г-7, 145г-8, загальною площею 112,3 м.кв розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1