У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород подання провідного інспектора Ужгородського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до ч. 2 ст.74 КК України відносно громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки, АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Ужгородського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до ч. 2 ст.74 КК України, згідно з яким просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Представник пробації у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою просить розглянути подання без їх участі.

Засуджена в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд подання без її участі та задовольнити таке.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, при цьому подала клопотання, згідно з якого вказує, що не заперечує щодо задоволення подання, та просить розгляд подання провести без її участі.

Дослідивши матеріали подання, особової справи, суд вважає, що внесене подання підставне і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Сколівського районного суду Львівської області від 28.11.2022 ОСОБА_4 визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки. Згідно ч.1ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набрав законної сили 29.12.2022 року та звернений до виконання.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів". Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна. До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1. ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 вчинила 25 червня 2022 року.

З огляду на указані норми, на даний час розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України становить 3028,00 грн (1514 * 2 = 3028).

Як убачається з вироку вартість викраденого майна складає 1750 грн, тобто не перевищує 2481 грн. станом на момент вчинення діяння.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Ураховуючи те, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна становила 1750 грн, тобто була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2481 грн., суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженої від призначеного покарання у зв`язку з усуненням караності діяння.

Керуючись п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити.

Засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Сколівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року у справі №453/733/22, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1