Провадження № 1-кс/344/7367/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 рамках кримінального провадження № 0000104 від 10.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104 від 10.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2022 році у громадянки України ОСОБА_6 сформувалось упереджене негатив-оціночне, зневажливе уявлення до України як держави, її народу, національних цінностей, мови, державного прапора. Внаслідок цього вона стала послідовно висловлювати публічні деструктивні заклики щодо неповноцінності України, припинення її існування як самостійної держави, зникнення її територій та державного кордону, повалення всіх складових конституційного ладу.

За невстановлених обставин, представниками спеціальних служб Російської Федерації для здійснення підривної діяльності проти України в інформаційній сфері, проведення деструктивної пропаганди, поширення дезінформації, маніпулювання свідомістю жителів України, проведення гастрольних заходів, що популяризують або пропагують державу-агресора та її органи влади, представників органів влади держави-агресора та їхні дії, що створюють позитивний образ держави-агресора, виправдовують чи визнають правомірною окупацію території України, містять заклики до повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, пропаганди війни, екстремізму, сепаратизму - залучено як т. зв. «публічну діячку» ОСОБА_6 (більш відому у медійному просторі як «Лера Фрост»).

Погодившись 06.04.2022 брати участь в спеціальних інформаційних операціях, спрямованих на підрив конституційного ладу, порушення суверенітету і територіальної цілісності України, загострення суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації в Україні, перебуваючи у м. Москва російської федерації, ОСОБА_6 , стала використовувати створену раніше сторінку у соціальній мережі «Instagram» та обліковий запис з ідентифікатором користувача «iam.lerafrost зі створенням відповідної сторінки за електронною адресою ІНФОРМАЦІЯ_1

Знаючи, що публікації в засобах масової інформації - соціально-орієнтованих ресурсах мережі Інтернет, як частина суспільно-політичної комунікації сприяють формуванню суспільної думки, ОСОБА_6 з часу збройної агресії російської федерації проти України 24.02.2022, стала умисно, публічно заперечувати здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, закликала до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, та до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях України.

Так, ОСОБА_6 , публічно заперечила збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, що виразилось через заперечення присутності збройних сил російської федерації на території України у 2014 році, замовчуванням їх участі у бойових діях протягом 2014-2022 років, представленням цих дій як односторонніх обстрілів, вбивств і терору, здійснюваних Збройними силами України проти власного населення частини Донецької та Луганської областей: «Ч Вместе с Евромайданом, в том числе у тебя происходили трагические события в Донецке, в Луганске, где у тебя остались родственники, остался дедушка… […] Он находился в Луганске, что происходило там? Я знаю, что обстреляли твою квартиру, ваше жильe. Ж Да, да. Вот как раз 14 год. Моя квартира одна из первых влетела. […] Когда начались там все события, я его просила: «Приедь ко мне, к нам». Мы же не думали, что это будет 8 лет. Ч Понятно, что там происходило, что там случится. Ж ОСОБА_7 же не могли предположить, что будут такие страшные времена и так это все затянется, когда свои же украинцы будут своих же людей с востока издеваться столько лет. И он говорил: «Да нет, это в городе, у нас в загороде всe спокойно». Ну и у нас, в дедушки подожгли дом. Ч Кто поджог? Ж Ну, кто? Не знаю, кто. Он не видел. Я не знаю. События уже были в тот момент. Понятно, что русских там не было, русских там не было. И в тот момент аэропорт уже был заминирован. ВСУшники заминировали аэропорт. Я не помню, как там уже было, или его подорвали. На жд-вокзалах вывозили людей, забивали в вагоны. А там ехать из Луганска до ОСОБА_8 , по моему, 16 часов […] А на машине вывозить, там уже были блок-посты. Были истории знакомых, слава Богу, моих там не было и моих близких это не коснулось, когда ВСУшники расстреливали людей, забирали машины, потому что нехватка была машин. И это было, и это правда. И когда сейчас что то происходит и это списывают на российскую армию, когда я знаю, как это было тогда […]» (мовою оригіналу).

Також, ОСОБА_6 особисто визнала, наголосила на тому, що вона підтримує так звану «воєнну спецоперацію на Україні» та президента російської федерації, Верховного головнокомандувача збройних сил російської федерації ОСОБА_9 . У такий спосіб вона публічно виступила на захист, схвалила, допомогла та сприяла рішенням і діям держави-агресора щодо проведення збройної агресії проти України під виглядом так званої «спеціальної воєнної операції»: «Я поддержка спецоперации военной на Украине и да, я поддерживаю ОСОБА_10 , повторюсь ещe один раз […]» (мовою оригіналу).

Окрім цього, ОСОБА_6 публічно не визнала поширення державного суверенітету України над тимчасово окупованими територіями України, заперечила тимчасову окупацію частини території України, яке виражене через:

- спростування належності ОСОБА_11 (який на момент мовлення належав до тимчасово окупованої РФ території України) до території України, представлення його як частини російської федерації: «Я горжусь, что я проживаю в России, что я часть России, что я девушка, которая родилась в Луганске, которая сейчас практически мы уже часть России»;

- спростування належності українських міст: Маріуполя, Донецька, ОСОБА_12 та інших (які на момент мовлення належали до тимчасово окупованої РФ території України) до території України, представлення їх як частини території Російської федерації, а їхнього населення як російського народу: «Второй год я активно помогаю людям-переселенцам, которые вынуждены были оставить свои дома из-за постоянных обстрелов со стороны Украины, за это время я успела побывать и помочь людям и деткам из Мариуполя, Донецка, Мелитополя и других уголков нашей страны, где до сих пор страдает и погибает наш народ».

Також, громадянка України ОСОБА_6 , проживаючи в м. Москві РФ, знаючи, що російська федерація веде агресивну війну проти України, будучи прихильницею окупації російською федерацією частини території України та встановлення на окупованих територіях незаконно створених російською федерацією органів влади, усвідомлюючи вчинення дій, спрямованих на шкоду державній безпеці, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України, умисно, з ідеологічних та політичних мотивів, у невстановлений органом досудового розслідування час, добровільно прийняла рішення співпрацювати з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, шляхом підтримання та реалізації їх дій та рішень держави-агресора та окупаційної адміністрації.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи на території російської федерації, використовуючи створену раніше сторінку у соціальній мережі «Instagram» та обліковий запис з ідентифікатором користувача «iam.lerafrost зі створенням відповідної сторінки за електронною адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 яку в подальшому тільки особисто використовувала для спілкування з іншими користувачами соціальної мережі «Instagram», залишивши персональний акаунт відкритим для публічного огляду та поширення інформації невизначеному колу осіб, з метою виконання злочинного умислу на вчинення дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора, для завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень держави-агресора, добровільно як журналіст висвітлює повномасштабне вторгнення Збройних сил російської федерації на територію України як так звану «СВО».

Пособництво державі-агресору з боку ОСОБА_5 виявилось в підтримці дій та рішень російської федерації в інформаційному просторі, активній участі в інформаційній війні.

Використовуючи канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в месенджері «Telegram» та особисту сторінку в соціальній мережі «Instagram» ОСОБА_5 , підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, виражаючи програму гібридного тоталітаризму російського керівництва з елементами геноциду, яка стала основою путінського рашизму, одного з різновидів фашизму, про знищення держави Україна, знищення українства, тобто спільноти українців, учасників процесу культурно-національного відродження українського народу, дотримуючись поглядів, що їх знищення можливе лише внаслідок ведення нападницької, загарбницької, агресивної війни, вчинення умисних злочинів проти людяності, з метою деструктивної пропаганди, яка нав`язує людям певні переконання та стереотипи для пошуку чи створення «образу ворога» стала поширювати публікації на особистій сторінці:: «Второй год я активно помогаю людям-переселенцам […]. Но на протяжении всего времени основным моим направлением была- журналистская деятельность в рамках СВО и не только», «И мне очень приятно, что эта ежедневная, кропотливая, активная работа в моем ТГ-канале « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (мовою оригіналу).

25 грудня 2022 року ОСОБА_5 взяла участь в роботі круглого столу в державній думі російської федерації, на якому обговорювались методи інформаційної війни проти України. Тоді ж вона на особистій сторінці в соціальній мережі «Instagram», під іменем користувача «iam.lerafrost», опублікувала наступне: « ОСОБА_13 я была приглашена в качестве журналиста и общественного деятеля на круглый стол в Государственную ОСОБА_14 . Согласно повестке дня мой доклад был о необходимости СВО; о патриотическом воспитании нашего подрастающего поколения; о стратегии и тактике информационной войны и способах победы в ней; о поддержке мобилизованных и их семей и о гуманитарной помощи всем тем, кто оказались в сложной нынешней ситуации. Благодарю за внимание к моим инициативам и совместную плодотворную работу, будем продолжать в том же духе Слава России» (мовою оригіналу).

Окрім тексту, допис також містить фото, на якому зображена ОСОБА_6 , на фоні стіни із державними прапорами РФ по обидві сторони, на якій розміщений державний герб РФ, під яким написано « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Крім того, ОСОБА_6 , формуючи «символіку війни», покликану мобілізувати маси на героїзоване насильство проти українців, дегуманізацію ворога (українців) шляхом невизнання права на розбудову власної держави, заперечення самодостатності української культури, ототожнення українських військових і громадсько-політичних діячів із «нацистами», легітимізуючи геноцид українців та знищення Української держави, 11.04.2023 почала співпрацювати з російським суспільно-політичним рухом під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », заснованим президентом РФ ОСОБА_15 . Тоді ж її призначено експертом цього руху в столиці РФ Москві.

Допис від квітня 2023 опублікований нею на особистій сторінці в соціальній мережі «Instagram» під іменем користувача «iam.lerafrost»: «Второй год я активно помогаю людям-переселенцам, которые вынуждены были оставить свои дома из-за постоянных обстрелов со стороны Украины, за это время я успела побывать и помочь людям и деткам из Мариуполя, Донецка, Мелитополя и других уголков нашей страны, где до сих пор страдает и погибает наш народ.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6,11 КПК України, 29.06.2024 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

На даний час ОСОБА_5 перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

10 липня 2024 року слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання, крім цього, просить не визначати розмір застави.

Захисник в судовому засіданні щодо даного клопотання заперечила.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, зважаючи на те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та достатність підстав вважати, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування та суду, перебуває на непідконтрольній державній владі України території, у її діях наявні ризики, передбачені ч.ч.1,2,5 ст. 177 КПК України а саме, підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду, підозрювана ОСОБА_5 , перебуваючи на волі має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може вчинити інші або продовжити вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук 06.10.2023 року.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі ст.5. ч.1, п.f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Статтею 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Згідно зі ст.25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін постанова про утримання під вартою означає будь яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Тобто, вказані норми міжнародних договорів вказують на те, що у разі застосування правових норм, передбачених цими договорами у процесі екстрадиції особи необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без будь яких альтернатив.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 10.07.2024 року, внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6,11 КПК України, 29.06.2024 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області ОСОБА_16 від 10.07.2024 року, ОСОБА_5 оголошено в розшук, здійснення розшуку доручено начальнику ГВ ЗНД УСБУ в Івано-Франківській області.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Таким чином, підозрювана ОСОБА_5 , усвідомлюючи неминучість покарання, переховується від органів досудового розслідування та суду, а її місцезнаходження невідоме.

З врахуванням того, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, прокурором вжито всіх можливих заходів для вручення їй такого повідомлення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_5 , набула статусу підозрюванох у кримінальному провадженні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, підтверджується отриманими під час досудового розслідування у спосіб, визначений КПК України, доказами.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за їх вчинення передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від десяти років до п`ятнадцяти років.

Підозрювана оголошена у розшук, переховується від органів досудового розслідування та суду, має можливість вчиняти інші злочини, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов?язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: підозрювана переховується від органів досудового розслідування та остання 10.07.2024 оголошена у міжнародний розшук.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості обрання більш м?якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Краснодон Довжанського район, Луганської області, громадянці України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні начальник відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_17 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 10.10.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_18