У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №183/6286/21

провадження № 51-4857ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2024 року внесено виправлення в ухвалі слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2024 року, а саме: в резолютивній частині вірно зазначено: «Скасувати постанову слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 23 лютого 2024 року про зупинення кримінального провадження, відомості по якому внесені до ЄРДР 14 серпня 2020 року за №0001142 та оголошення ОСОБА_4 у розшук».

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2024 рокувідмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2024 року.

Прокурор звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про скасування вказаного судового рішення та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі

п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 379 КПК України ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.

Відповідно до позиції колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №757/5205/19-к від 03 червня

2019 року, ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її «похідним» характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок (або відмову у внесенні таких виправлень). Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди обумовлений змістом судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно із оцінкою змісту виправленого судового рішення. У зв`язку з цим, логічно зробити висновок, що оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення має здійснюватися в тому ж порядку, як і виправлене судове рішення, у тому числі з урахуванням інстанції суду, який прийняв таке рішення. Аналогічний висновок необхідно зробити й щодо ухвали про відмову у внесенні виправлень. Дотримання відповідного порядку оскарження може бути поєднане із наявністю відповідних обмежень права на оскарження тих чи інших судових рішень, крім випадків, коли суд при постановленні ухвали про внесення виправлень у судове рішення вийшов за межі наданих йому законом повноважень.

Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2024 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , скасовано постанову слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 23 лютого 2024 року про зупинення кримінального провадження, відомості по якому внесені до ЄРДР 14 серпня 2020 року за №0001142, та оголошення ОСОБА_4 у розшук.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК України.

Постановлена у цьому провадженні ухвала слідчого судді, якою скасовано постанову слідчого про зупинення кримінального провадження та оголошення у розшук, до вказаного переліку не входить.

Оскільки оскарженню в апеляційному порядку не підлягає ухвала слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від

17 липня 2024 року, то так само оскарженню в апеляційному порядку не підлягає і ухвала слідчого Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2024 року про виправлення описки.

Суд апеляційної інстанції встановивши, що ухвала слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2024 року оскарженню не підлягає, та відмовивши у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурорана ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3