ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________ _____________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/971/24 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/5849/24 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 , підозрюваного - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000750 від 27.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 113 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2024 клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор", в межах строку досудового розслідування на 37 (тридцять сім ) днів - до 28.09.2024 включно, без визначення розміру застави. Захисник підозрюваного, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 23.08.2024 скасувати, відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник посилається на те, що слідчим суддею неповно та необ`єктивно досліджено обставини, що враховуються під час продовження запобіжного заходу. Слідчим суддею не в повній мірі проаналізовано те, що підозра необгрунтована, не містить чітко зафіксованих обставин події, відсутні ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України. Сторона обвинувачення не надала жодного доказу причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину. Від прокурора надійшла заява, в якій він просив проводити апеляційний розгляд без його участі, зазначив, що ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України продовжують існувати, а ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу. Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України. Відповідно до частини 6 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 182 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Відповідно до частини 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ УСБУ в Харківській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000750 від 27.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 113 КК України. 29.06.2024 о 19-20 год. ОСОБА_7 затриманий в порядку статті 208 КПК України та 30.06.2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 113 КК України. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 26.08.2024 включно, без визначення розміру застави. 20.08.2024 строк досудового розслідування продовжено першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури до 3 (трьох) місяців, тобто до 29.09.2024 року включно. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя врахував наявність обгрунтованої підозри, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які не зменшилися, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання відповідає вимогам статей 193-194, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Матеріали, надані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 113 КК України та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком пятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна. Крім того, як встановлено слідчим суддею, підозрюваний розлучений, має доньку 2010 року народження та сина 2017 року народження, є наркозалежною особою, перебуває на наркологічному обліку у Суворовському районі м. Одеси (зі слів), має зареєстроване місце проживання, в силу статті 89 судимості не має. Вказані обставини об`єктивно вказують на те, що підозрюваний до завершення досудового розслідування може вдатися до дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»). З огляду на дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, встановлених слідчим суддею, об`єктивно вбачається із наведених вище обставин. Крім того, колегія суддів приймає до уваги фактичні обставини цього кримінального провадження, що встановлені органом досудового розслідування, ступінь суспільної небезпеки інкримінованого підозрюваному злочину, а також запровадження в Україні правового режиму воєнного стану. Суд апеляційної інстанції враховує, що необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного обумовлена неможливістю виконання всіх слідчих та процесуальних дій до закінчення строку тримання під вартою, визначеного попередньою ухвалою слідчого судді, оскільки як зазначено у клопотанні слідчого необхідно отримати висновки призначених судових експертиз; виконати ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів, здійснити розсекречування матеріалів, які були підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій; виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування. Суд апеляційної інстанції також не погоджується із доводами апеляційної скарги захисника щодо відсутності обгрунтованої підозри. Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Матеріали долучені слідчим до клопотання на даному етапі досудового розслідування є достатніми для того, щоб пов`язати підозрюваного з інкримінованим йому злочином, а тому доводи захисника щодо необгрунтованості підозри є безпідставними та не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності правових підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою. Слідчим суддею обгрунтовано зазначено в оскаржуваній ухвалі, що на даній стадії провадження суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що судом першої інстанції надавалася оцінка можливості визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, однак з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, враховуючи запровадження правового режиму воєнного стану, достатніх для цього підстав судом першої інстанції не встановлено, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В той же час, відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Із наведених приписів Кодексу випливає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави, з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки інкримінованого обвинуваченому злочину, а також, враховуючи запровадження в Україні правового режиму воєнного стану, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника доводи не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2024 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: