У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000599 від 09.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідча звернулася до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучений в ході огляду речей 09.10.2024 року термінал марки «Verifone» VX520 з серійним номером 332 015 077 у корпусі сірого кольору, який поміщено до спеціального пакету WAR1571198. Після проведення судових експертиз названий речовий доказ віддати на відповідальне зберігання законному представнику потерпілого КП «3-ї МКЛ», розташованого в м. Полтава, площа Слави 2.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання зазначила, що 09.10.2024 року до ВнП №1 ПРУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що у вересні невідома особа, перебуваючи у приміщенні реєстратури КП «3-ї МКЛ», що розташована в м. Полтава, площа Слави, 2 у період воєнного стану, таємно викрала термінал «Verifone» VX520 сірого кольору, чим завдала матеріального збитку на суму близько 5000 грн.

В ході досудового розслідування, 09.10.2024 року в АДРЕСА_1 , в ході огляду речей було вилучено: термінал марки «Verifone» VX520 з серійним номером НОМЕР_1 у корпусі сірого кольору.

Постановою слідчого від 10.10.2024 року вилучене майно визнане речовим доказом в кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучене майно може містити інформацію про вчинення кримінального правопорушення, являється предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, з метою його подальшого використання під час проведення досудового розслідування, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, слідча вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження щодо вилученого майна, шляхом накладення на нього арешту. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

В судове засідання слідча ОСОБА_3 не з?явилася, надіслала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Від представника власника майна КП «3-я МКЛ» - ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд даного клопотання про арешт майна без її участі (а. с. 20).

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує із змісту клопотання, метою накладення арешту на вилучене в ході проведення огляду 09.10.2024 року майно відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчою доведено, що термінал марки «Verifone» VX520 з серійним номером НОМЕР_1 у корпусі сірого кольору є доказом злочину, може містити на собі його сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у вигляді арешту надасть можливість провести із зазначеним майном низку необхідних органу досудового розслідування слідчих та процесуальних дій, експертних досліджень, висновки, отримані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідча довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

Після проведення необхідних судових експертиз вказаний речовий доказ слід передати на відповідальне зберігання законному представнику потерпілого КП «3-ї МКЛ», що в м. Полтава, площа Слави, 2.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчої задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході огляду речей 09.10.2024 року термінал марки «Verifone» VX520 з серійним номером 332 015 077 у корпусі сірого кольору, який поміщено до спеціального пакету WAR1571198, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Після проведення судових експертиз речовий доказ віддати на відповідальне зберігання законному представнику потерпілого КП «3-ї МКЛ», розташованого за адресою м. Полтава, площа Слави, 2, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1