печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у кримінальному провадженні № 0000965 від 02.11.2023, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2024 прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у кримінальному провадженні № 0000965 від 02.11.2023.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчою групою Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000965 від 02.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 425, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України та за підозрою, зокрема і начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425, ч. 5 ст. 426-1 та ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, зокрема зазначено що відповідно до нормативно-правових документів держави та посадової інструкції, ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати всі дії, направлені на керівництво ІНФОРМАЦІЯ_3 , підпорядкованими йому відділів.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 був наділений достатніми повноваженнями для здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а також мав достатній досвід у виконанні обов`язків на зазначеній посаді, останній мав вичерпні можливості для здійснення контролю та організації роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 , підпорядкованих йому відділів.

До числа основних завдань, покладених на ІНФОРМАЦІЯ_13, є постачання людських мобілізаційних ресурсів до навчальних центрів та військових частин Збройних Сил України. Особливої важливості така діяльність набуває в умовах дії особливого правового режиму воєнного стану.

З цією метою ОК «Північ» щомісячно видає мобілізаційні розпорядження, в яких визачаються кількісні та цільові показники постачань, а також надаються відповідні доручення і вказівки в організації такої діяльності.

В свою чергу, обласні ІНФОРМАЦІЯ_13, у межах відповідальності, щомісячно складають акти про хід виконання мобілізаційних розпоряджень.

Відповідно до актів з постачання людських мобілізаційних ресурсів ІНФОРМАЦІЯ_14 за серпень, жовтень, листопад, грудень 2023 року та січень 2024 року, мають місце щомісячні зриви мобілізаційних розпоряджень, обсяг виконання яких, в кращому випадку, коливався у межах 40-50 відсотків.

Також, на виконання розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - заступника Командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 31.08.2023 № 502/2/1/2/1956дск, ІНФОРМАЦІЯ_6 підготовлено аналіз виконання завдань з призову людських мобілізаційних ресурсів до навчальних центрів та військових частин у серпні 2023 року.

Зазначеним аналізом констатовано, що в районних ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) та підпорядкованих їм відділах ІНФОРМАЦІЯ_15 продовжується безвідповідальне ставлення до виконання завдань з призову людського ресурсу до військових частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Також аналізом відзначається систематичне невиконання мобілізаційних завдань у постачанні людського ресурсу до військової частини НОМЕР_1 , що набуло ознак тенденції практичного невиконання.

Таким чином, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщеннях центру за адресою: АДРЕСА_1 , у період з серпня 2023 року по січень 2024 року недбало ставлячись до служби, не забезпечив належний контроль та не прийняв управлінських рішень щодо припинення систематичного невиконання планів постачанням людських мобілізаційних ресурсів до навчальних центрів та військових частин Збройних Сил України.

12.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425, ч. 5 ст. 426-1 та ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, слідчий вказує, що у ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 425 КК України та ч. 5 ст. 426-1 КК України, які інкримінуються підозрюваному, є тяжким та особливо тяжким злочинами відповідно.

Основне покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду (ризик втечі).

Зазначений ризик обґрунтовується також тим, що на даний час не встановлено виключне коло осіб, які причетні до злочинної діяльності. З метою уникнення кримінальної відповідальності, співучасники підозрюваного можуть переховувати особу останнього та вчиняти інші протиправні дії за його вказівками, протидіяти кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи посаду та соціальні зв`язки особи підозрюваного стає очевидним, що механізм перетину державного кордону для останнього не становить будь-яких перешкод. На даний час рядом іноземних держав громадянам України надається широкий спектр гарантій, у тому числі соціальних, що обґрунтовує вагомість ризику.

Також підозрюваний в силу своєї обізнаності, авторитету, обумовленого займаною посадою та військовим званням старшого офіцерського складу «полковник», набутих соціальних зв`язків, як серед військовослужбовців, так і серед цивільного населення, може особисто або опосередковано (шляхом впливу на інших осіб), знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень.

Вагомість ризику обґрунтовується й тим, що інші, у тому числі ще не встановлені особи, які причетні до злочинної діяльності, також зацікавлені знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже вони можуть викривати їх злочинну діяльність.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлено виключне коло осіб, які причетні до злочинної діяльності, місця зберігання знарядь та засобів злочинної діяльності.

Окрім цього, підозрюваний має стійкі зв`язки як в органах військового управління, діяльність яких досліджується під час досудового розслідування, та серед цивільного населення, які може використати для незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження шляхом їх підкупу, примушування чи іншого тиску чи впливу з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні.

Також, у вказаному кримінальному провадженні проводиться низка експертних досліджень, на висновки за результатами яких сторона обвинувачення може покликатись під час судового розгляду в обґрунтування обвинувачення.

Крім того, для здійснення тиску на учасників кримінально провадження, не обов`язково знати їх особисто. Для цього достатньо того, що підозрюваному після ознайомлення з матеріалами справи, стануть відомі анкетні дані військовозобов`язаних, свідків, спеціалістів, які можуть залучатися для надання консультацій та пояснень, експертів. Тому з метою уникнення кримінального покарання, підозрюваний може вчиняти дії, покликані на примушення їх до зміни показань чи до відмови від їх надання.

Під час досудового розслідування досліджуються обставини щодо причетності до злочинної діяльності інших військових службових осіб Збройних Сил України, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, як з метою уникнення власної кримінальної відповідальності, так і сприяння в уникненні такої відповідальності іншими причетними особами, без обмеження себе для цього в жодних, у тому числі протиправних засобах (ризик змови).

Наявність указаного ризику обґрунтовується тим, що бажаючи уникнути передбаченого кримінальним законом покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, підозрюваний може намагатися переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим вчинить інші кримінальні правопорушення, а спосіб вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, дозволяє підозрюваному продовжити злочинну діяльність.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку злочинних діянь підозрюваного, обґрунтованість повідомленої підозри, наявність указаних ризиків, орган досудового росзлідування вважає, що інші менш суворі запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не зможуть запобігти спробам підозрюваного вчинити дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню, а тому необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, проси його задовольнити, зазначила, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечували щодо задоволення клопотання, оскільки підозра є необґрунтованою, ризики є не підтвердженими. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Так, 12.07.2024, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425, ч. 5 ст. 426-1 та ч. 3 ст. 368 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати особу у вчиненні кримінальних правопорушень повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: матеріалами Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, які стали підставою для початку досудового розслідування; протоколами обшуку приміщень ІНФОРМАЦІЯ_8 ; протоколами тимчасового доступу до речей і документів; протоколами огляду, зокрема смартфонів підозрюваних та інших фігурантів кримінального провадження; матеріалами Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, які отримані на виконання доручень слідчого у кримінальному провадженні; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення, слідчим суддею встановлено, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання даних.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованих їй стороною обвинувачення.

Також, стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер і тяжкість інкримінованого злочину. Відповідно до вказаної Рекомендації важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин.

У п. 60 рішення ЄСПЛ у справі «Смірнова проти Росії» від 21.07.2003 суд відзначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, у якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Таким чином, з врахуванням функцій, які виконував підозрюваний, та зазначених ризиків слідчим та прокурором, слідчий суддя враховуючи вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , що він підозрюється у можливому вчиненні тяжкого злочину, обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, сталих зв`язків підозрюваного, те, що всіх осіб, які причетні до кримінального правопорушення не встановлено, досудове розлідування триває, суд вважає, що вказані дані в сукупності свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому, на думку суду ризики передбачені ст. 177 КПК України, є доведеними.

За встановлених обставин, під час судового розгляду встановлено, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак, виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про доцільність задоволення даного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання- задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 23:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000965 від 02.11.2023, а саме до 09.09.2024 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (проходження служби);

3) утримуватися від спілкування:

- з підозрюваними у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- з військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме: начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_14 , начальником ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_15 , заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 - начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_16 ; начальником відділу військового обліку, бронювання та впровадження ЄДР військовозобов`язаних сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_17 ; начальником ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_18 ; водієм-заправником ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_19 ; з колишнім начальником відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_20 .

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, всі інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_21