1Справа № 335/8808/24 1-кс/335/3460/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхова, Запорізької області, українця, який є громадянином України, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утримані дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001046 від 31.07.2024, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у тому, що він 30 липня 2024 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час лайки, знаходячись в приміщенні кімнати АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, наніс множинні удари руками обох рук в область голови та тулуба потерпілій ОСОБА_7 , чим згідно довідки з КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР від 31.07.2024 спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: компресійний закритий перелом ребер 1 стадії без зміщення, закрита черепно-мозкова травма, пароорбітальна гематома правого ока, рвана рана нижньої губи, які кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

30.07.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 31.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 31.07.2024, за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом слідчого експерименту від 31.07.2024, який проведено за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколами допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину відповідно до ст. 208 КПК України, від 31.07.2024; речовими доказами, які було вилучено під час складання протоколу огляду місця події.

Під час проведення досудового розслідування слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, є внутрішньо переміщеною особою, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, не має стійких соціальних зв`язків, вчинив тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, а відтак, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення вказаного злочину, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 обізнаний про місце мешкання свідків, а відтак може впливати на свідків шляхом вмовлянь та залякування.

Також, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, є внутрішньо переміщеною особою, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини, на шлях виправлення не став, та знову вчинив злочин, а відтак він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилаючись на вказані обставини, слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні. Також, зазначила, що на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження мешканцю гуртожитку, у якому він проживає та де відбувались події, викладені у підозрі.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що він працює, однак не офіційно. Дії, про які йде мова у підозрі, вчинив ненавмисно, він не хотів бити потерпілу та не має наміру переховуватись від суду.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, та просила застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло, у нічний час доби. Зазначила, що підозра повідомлена ОСОБА_4 не обґрунтована, оскільки наразі не встановлена тяжкість тілесних ушкоджень, завданих потерпілій.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001046 від 31.07.2024, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

30.07.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 31.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 України.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спростувати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході судового розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді дійти висновку, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України мало місце та про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За таких обставин, доводи сторони захисту з приводу необґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_4 , які ґрунтуються на оцінці доказів, зібраних у кримінальному провадженні, що впливають на кваліфікацію злочину, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя вважає такими, що не заслуговують на увагу.

При цьому, у разі встановлення органом досудового розслідування, що тілесні ушкодження, нанесені потерпілій не відносяться до тяжких, орган досудового розслідування має право змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 не одружений, малолітні та неповнолітні діти, або інші особи на його утриманні не перебувають, не працевлаштований, у м. Запоріжжя зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа, та фактично проживає у гуртожитку, де стались події, викладені у підозри та у цьому гуртожитку проживають свідки.

Також, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово був судимий за злочини проти власності, життя і здоров`я людини, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, до того ж ОСОБА_4 неодноразово відбував покарання у вигляді позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став, та знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя і здоров`я людини.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, внаслідок якого завдано тілесних ушкоджень потерпілій.

Крім того, на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та згідно обставин, викладених в обвинувальному акті, ОСОБА_4 завдано тілесних ушкоджень мешканцю гуртожитку, у якому і сталися події, про які йде мова у підозрі.

Окрім іншого, слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 , а саме те, що потерпілій завдано численні тілесні ушкодження, та тривалість протиправних дій ОСОБА_4 .

Також, слідчий суддя враховує, що свідками вказаної події були мешканці гуртожитку, які й викликали поліцію, а також покази потерпілої, яка зазначила, що підозрюваний, з яким вона проживає, неодноразово завдавав їй фізичного насилля.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 дають слідчому судді підстави дійти висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інший злочин, про які вказано у клопотанні, об`єктивно існують.

Враховуючи існування ризиків, доведених слідчим та прокурором, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_4 , підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його спрямованість проти життя та здоров`я потерпілої, з якою він мешкає, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні злочину, який йому інкримінуюється, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 , та обставини вчинення кримінального правопорушення, не дають слідчому судді підстав дійти висновку, що обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, і які існують на даний час.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Під час розгляду вказаного клопотання, слідчим суддею вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема і у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, про який зазначала сторона захисту, однак, на переконання слідчого судді, такий запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки орган досудового розслідування не зможе контролювати місце перебування підозрюваного у денний час доби, осіб з якими він спілкується, що може мати негативні наслідки для досудового розслідування кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачений вичерпний перелік, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

За вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який вчинений із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному випадку.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню у повному обсязі, та до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, який обчислювати з моменту фактичного затримання з 21-45 год. 30 липня 2024 року, до 21-45 год. 27 вересня 2024 року.

Встановити строк дії даної ухвали слідчого судді до 21-45 год. 27 вересня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, ухвала підлягає негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 01.08.2024.

Повний текст ухвали складено 02.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1