Справа № 466/9510/24
Провадження № 1-кп/466/774/24
У Х В А Л А

22 листопада 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000681 від 09.05.2024 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, українки, з повною середньою освітою, на утриманні має неповнолітнього сина, відповідно до ст.89 КК України не судима, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка утримується ДУ «Львівська установа виконання покарань №19»

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

у с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

22.11.2024 прокурор подала письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 строком на 60 днів з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 20 год. 35 хв., 18.07.2024 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав та зберігав з метою подальшого збуту, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено, загальною масою не менше 0,2318 грам.

Так, 18.07.2024 приблизно о 20 год. 35 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік від магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вулиці Гайдамацька, 9а у місті Львові, отримала від закупного особи з легендованими даними ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. та за адресою: АДРЕСА_2 передала останньому 1 (один) полімерний прозорий зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору невідомого походження, який в подальшому вилучений в ході огляду місця події під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину, та у якому згідно висновку експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/114-24/16489-НЗПРАП від 22.07.2024 виявлено метадон, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою 0,2318 грам, тим самим всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанням ними» від 15.02.1995, незаконно збула наркотичний засіб метадон обіг якого обмежено, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів, з метою збуту та у їх збуті, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 13 год. 54 хв., 30.07.2024 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому органом досудового розслідуванням місці, повторно придбала та зберігала при собі з метою подальшого збуту, наркотичний засіб, попередньо метадон, обіг якого обмежено.

Так, 30.07.2024 приблизно о 11 год. 26 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , зустрілася із закупним особою з легендованими даними ОСОБА_6 , із яким пройшли у один із під`їздів вказаного будинку де отримала з рук в руки від закупного грошові кошти в розмірі 500 (п`ятсот) грн. та за це, діючи повторно, в подальшому залишила закупному один блістер з маркуванням «Метадон-ЗН» у якому знаходяться 5 (п`ять) таблеток білого кольору, у виді закладки в кущах біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 , які в подальшому вилучені в ході огляду місця події під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії «контроль за вчиненням злочину», які ОСОБА_3 всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанням ними» від 15.02.1995 незаконно збула з корисливих мотивів та з метою власного збагачення.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів з метою збуту та у їх збуті, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень доводиться зібраними у кримінальному провадженні, а саме: протоколами огляду місця події від 18.07.2024 та 30.07.2024, протоколом про затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень від 30.07.2024, висновком експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/114-24/16489-НЗПРАП від 22.07.2024, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження. Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила в тому числі і тяжкий злочин, за який КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Зазначає, що обвинувачена ОСОБА_3 не має постійного місця роботи і джерел доходів, та вільно проводячи дозвілля, може продовжити займатись злочинною діяльністю.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зазначає, що ОСОБА_3 не має міцних соціальних зв`язків, на її поведінку ніхто немає впливу, а тому вона буде мати можливість переховуватись від суду з метою ухилення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких.

Вважаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою на 60 діб з визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила клопотання задовольнити та визначити заставу у розмірі 25 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник обвинуваченої та обвинувачена щодо клопотання заперечили та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Захисник просила звернути увагу на те, що обвинувачена хворіє та їй провели операцію, на її утриманні є неповнолітня дитина, визначена застава є непомірною з урахування її майнового стану.

Заслухавши думку прокурора, пояснення захисника, обвинуваченої, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 31.07.2024 щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 30 липня 2024 року до 27 вересня 2024 року - включно, з визначенням застави.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 26.09.2024 р. продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_3 до 24.11.2024 р. включно з визначенням застави в розмірі 25 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75700,00 грн.

У відповідності до ст.21 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність та передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінальних правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченої винуватою у кримінальних правопорушеннях, вік та стан здоров"я обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків обвинуваченої в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в неї родини, утриманців, постійного місця роботи або навчання, репутацію обвинуваченої, її майновий стан, наявність у неї судимостей.

Так, обвинувачена є особою молодого віку, працездатна, не працевлаштована до затримання, не заміжня, однак на утриманні має малолітнього сина, який на час розгляду справи перебуває на утриманні бабці, раніше не судима. Як сторона обвинувачення, так і захист не надали доказів поведінки обвинуваченої в побуті, її соціальних зв`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні

Аналізуючи вимоги КПК України та наявні в розпорядженні суду документи, які додані прокурором в підтримку заявленого клопотання, суд приходить до висновку, що кримінальні правопорушення в яких обвинувачується ОСОБА_3 є обґрунтованим та відноситься в тому числі до тяжких злочинів, згідно ст.12 КК України.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована, її майновий стан не підтверджений, обвинувачується в збуті незначної частини наркотичних засобів, суд вважає, що розмір застави визначений в розмірі 25 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75700,00 грн. є оптимальним та обгрунтованим і такий що буде стимулювати процесуальну поведінку обвинуваченої.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що заявлене клопотання прокурора є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 177, 183 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, громадянки України, українки, відповідно до ст.89 КК України не судима, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка утримується ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» - на 60 (шістдесят) днів з 22 листопада 2024 року і до 20 січня 2025 року включно.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, визначених КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75700 грн (сімдесят п`ять тисяч сімсот), яка може бути внесена іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0000757.

Заставодавець має право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 20 січня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Львівського слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, прокурора Галицької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачена ОСОБА_3 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_4 , захиснику обвинуваченої адвокату ОСОБА_5 , обвинуваченій ОСОБА_3 та скерувати начальнику державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» /м. Львів, вул. Городоцька, 20/ - для відома.

Повний текст ухвали виготовлений 22.11.2024.

Суддя ОСОБА_1