Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

6 вересня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 щодо ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000101,

у с т а н о в и в :

Вироком Деснянського районного суду м. Києві від 29.07.2024 ОСОБА_2 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України - 1 рік обмеження волі;

- за ч.2 ст.190 КК України - 2 роки обмеження волі;

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

27.08.2024 прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати, змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.2 ст.190 КК України на ч.1 ст.190 КК України та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_2 винним у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) і призначити йому покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. Також прокурор просить звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік і покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.

Так, згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, які мають бути чітко сформульовані, відповідати положенням ст.407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити вирок або ухвалу без змін;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості після скасування вироку змінювати його, зважаючи на те, що вже відсутнє судове рішення, яке прокурор просить змінити.

Крім того, згідно з ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Жодного з цих випадків прокурор не наводить, а натомість викладає хаотичні апеляційні вимоги, які є взаємовиключними.

Оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, апеляційні вимоги прокурора унеможливлюють апеляційний розгляд та постановлення судом апеляційної інстанції законного та обґрунтованого судового рішення.

Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

А тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року щодо ОСОБА_2 залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 /сім/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1