Справа № 715/3356/24
Провадження № 1-кс/715/398/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2024 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

слідча ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в селищі Глибока в залі суду клопотання слідчої відділення №3 (с. Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні № 0003710 від 07 жовтня 2024 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Слідча відділення №3 (с. Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді із клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В клопотанні слідча посилається на те, що у провадженні відділення № 3 (с. Глибока) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області знаходиться кримінальне провадження № 0003710 від 07.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 години 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, 24.02.2022 указом Президента України №69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Поряд з цим, згідно ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду до 60 років.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 даного Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Органом досудового розслідуванням встановлено, що 09.01.2024 наказом директора ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) № 5, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації майора ОСОБА_8 призначено на посаду командира роти спеціального призначення роти спеціального призначення загону спеціальних операцій 7 бригади спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту призову на військову службу за призовом під час мобілізації у військову частину НОМЕР_1 майор ОСОБА_8 , набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, майор ОСОБА_8 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 03.10.2024 майор ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, у зв`язку з чим діють обмеження щодо виїзду осіб за кордон, вступив у попередню змову із солдатом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску, заздалегідь обумовивши порядок та спосіб переправлення.

В подальшому, 04.10.2024 ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, підшукав двох осіб з числа громадян України, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя м. Київ, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя м. Київ, при цьому завчасно обумовив із зазначеними особами порядок незаконного переправлення через державний кордон України, повідомивши вартість такого переправлення, та визначив спосіб надання коштів.

05.10.2024 року, реалізуючи свій злочинний умисел, близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_8 на транспортному засобі марки КІА, іноземний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », зустрів громадянина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в АДРЕСА_1 , де близько 13 год 30 хв, перебуваючи на АЗС «Євро Нафта», ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_8 , з метою безперешкодного подолання контрольованого блокпосту в межах населеного пункту АДРЕСА_2 , пересіли в транспортний засіб марки Honda Jazz блакитного кольору державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_11 , на підставі свідоцтва транспортного засобу № НОМЕР_4 від 13.12.2023, під керуванням ОСОБА_5 та продовжили рух вже у вказаному автомобілі. В цей час ОСОБА_8 рухався попереду на транспортному засобі марки КІА іноземної реєстрації.

В подальшому, ОСОБА_5 переїхав контрольований блокпост та надав вказівку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пересісти в транспортний засіб марки КІА, іноземний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_8 , в цей час ОСОБА_5 рухався попереду.

05.11.2024 ОСОБА_8 на транспортному засобі марки КІА, іноземний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » доставив до м. Чернівці ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після чого на одній із вулиць центру м. Чернівці залишив вказаних осіб, повідомивши про те, що забере їх пізніше, а сам із ОСОБА_5 поїхали у невідомому напрямку.

Цього ж дня близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи відповідно до попередньо узгодженого плану а також у відповідності до визначеного часу та місця незаконного переправлення осіб через державний кордон України на транспортному засобі марки КІА, іноземної реєстрації « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_8 , забрали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та доставили їх до с. Багринівка Чернівецького району.

Прибувши в зазначений населений пункт ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи відповідно до попередньо узгодженого плану злочинних дій, провели інструктаж особам, яких мали на меті незаконно переправити через державний кордон України та вказали напрямок до лінії розмежування державного кордону України та Республіки Румунія, тоді ж, перебуваючи в транспортному засобі марки КІА, ОСОБА_8 отримав від вказаних вище осіб 16 000 доларів США (8000 доларів США від ОСОБА_9 та 8000 доларів США від ОСОБА_10 ).

05.11.2024 близько 23 год. 30 хв. громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в напрямку 821 прикордонного знаку державного кордону України та Республіки Румунія, що знаходиться в адміністративних межах АДРЕСА_3 , на відстані 1 метру від лінії державного кордону були затримані прикордонним нарядом НОМЕР_5 прикордонного загону, та згодом 14.11.2024 Глибоцьким районним судом Чернівецької області останніх визнано винними за ст. 204-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 8500 гривень.

Крім цього, 10.10.2024 продовжуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через державний кордон України, діючи умисно, за додаткову доплату в розмірі 4000 доларів США (по 2000 доларів США кожен) ОСОБА_8 залучив громадина ОСОБА_12 , який не був проінформований про протиправність дій ОСОБА_8 , та цього ж дня близько 12 год. 00 хв. відповідно до прохання останнього, забрав на транспортному засобі марки «ВАЗ 2107» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_6 », ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з готелю «AMV Hotel», що в межах населеного пункту АДРЕСА_4 та почав рух за вказівкою ОСОБА_8 в напрямку с. Кам`янка Чернівецького району.

Цього ж дня, тобто 10.10.2024 року близько о 12 год. 30 хв. на околиці населеного пункту Слобідка Чернівецького району Чернівецької області на напрямку 823 прикордонного знаку, на відстані 4000 м. від державного кордону України з Румунією, прикордонним нарядом відділення прикордонної служби НОМЕР_5 прикордонного загону було зупинено зазначений транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_12 , та затримано вказаних осіб, та згодом 21.10.2024 Глибоцьким районним судом Чернівецької області визнано останніх визнано винними за ст. 204-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 8500 гривень.

21.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який відповідно до санкції ч.3 ст.332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, а під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість передбаченого законом покарання, у разі визнання судом останнього винуватим у його вчиненні), оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі;

- з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженні, та інших осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення. При цьому може намагатися здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб як особисто, так і через інших осіб, з метою схилити їх до зміни наданих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадження, з метою уникнення покарання за скоєне;

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Зважаючи на вищевикладене, просить суд обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин.

Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість оголошеної ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням працівників 31-го прикордонного загону про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за участі свідків та іншими доказами кримінального провадження у сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши надані докази, вважаю, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. У разі доведення його вини йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років. Зазначене, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному, свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як осіб яких мав намір незаконно переправити через державний кордон України, а також інших осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення. При цьому може намагатись здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб як особисто, так і через інших осіб, з метою схилити їх до зміни наданих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за скоєне.

Разом з тим, ризик заначений в клопотанні, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України прокурором в судовому засіданні не доведений.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, з метою попередження можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, беручи до уваги сукупність характеризуючих даних про особу підозрюваного, вважаю за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вище викладені обставини справи, слідчий суддя вважає, що визначення розміру застави в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.183 КПК України недостатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому, беручи до уваги розмір неправомірної вигоди отриманої за незаконне переправлення осіб через кордон, при цьому враховуючи, що ОСОБА_5 являється діючим військовослужбовцем сил спеціальних операцій, приймає участь у бойових діях щодо захисту Батьківщини, отримав відомчі нагороди, одружений має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому вважаю, що відповідним та ефективним розміром застави для забезпечення належної процесуальної поведінки такого підозрюваного за даних конкретних обставин буде застава у розмірі ста двадцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 378 500 гривень.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути ним внесена у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 192-194, 196-199, 309 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчої відділення №3 (с. Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні № 0003710 від 07 жовтня 2024 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 20 січня 2025 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі сто двадцять п`ять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 378 500 (триста сімдесят вісім тисяч п`ятсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок UA0008745, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з громадянами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які є свідками по справі, а також з громадянином ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити до 20 січня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецькій слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Глибоцького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: