Справа № 367/5264/24
Провадження по справі № 1-кп/367/812/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 м. Ірпінь Київської області

Ірпінський міський суд Київської у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

із секретарем судовогозасідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту - обвинуваченоїго ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 27.04.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Луб`янка, Бородянського району, Київської області, громадянин України, працює слюсарем у ДП «Антонов», місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 05.05.2021, орган, що видав 3215, РНОКПП: НОМЕР_2 , раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи судимим за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2023 року, 26.04.2024, близько 15 год 35 хв (точний час не встановлено), проходячи поблизу будинку АДРЕСА_2 (точне місце не встановлено), на землі помітив два прозорих поліетиленових пакета із пазовою застібкою, із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору. Усвідомлюючи, що виявлена ним порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін для власного вживання, без мети збуту. Одразу після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій протиправний умисел, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», підняв та помістив психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою амфетаміну у речовині 0,413 г, що знаходилась у поліетиленових пакетах із пазовою застібкою, до свого гаманця, який поклав до задньої правої кишені своїх штанів. Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав шляхом привласнення знайденого психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою амфетаміну у речовині 0,413 г, для власного вживання, без мети збуту, та розпочав її незаконне зберігання до 16 год. 16 хв. того ж дня.

Після цього, ОСОБА_4 , зберігаючи при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою амфетаміну у речовині 0,413 г, для власного вживання без мети збуту, яку за вищевказаних обставин ним незаконно придбано, йдучи поблизу буд. АДРЕСА_2 о 15 год. 45 хв. був зупинений працівниками поліції у порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з підозрілою поведінкою та необхідністю перевірки документів. Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області і в ході огляду місця події, який проводився 26.04.2024, в період часу з 16 год 16 хв по 16 год 22 хв, на ділянці місцевості, поблизу буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 добровільно видав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою амфетаміну у речовині 0,413 г, яку останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,081 г та 0,743 г містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовинах складає 0,413 г. Надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом , обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 0,90г та 0,99 г. загальна маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, складає 1,89 г.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав та підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, обмежившись: допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , показання якого відповідають фактичним обставинам справи, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів, щодо процесуальних витрат.

Прокурор звертав увагу суду, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимий вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України, визначений вироком суду штраф не сплатив, а тому просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 НМДГ та на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання остаточно призначити обвинуваченому покарання в розмірі 2100 НМДГ, додатково покласти на обвинуваченого витрати на проведення судової експертизи та запобіжний захід, до набрання законної сили вироком, не обирати.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, доведена повністю, вона ніким не оспорюється.

За правилами ч. 1 ст. 65 КК України при обранні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, обставини вчинення діяння, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, працює слюсарем у ДП «Антонов», на обліку у нарколога, психіатра не перебуває, а також - обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Оцінюючи особу обвинуваченого, суд зважує на роз`яснення, що містяться в абзаці 3 пункту 3 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до якого, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Так, обвинувачений має офіційне місце реєстрації та проживання, на момент постановлення вироку офіційно працевлаштований, на момент вчинення злочину до кримінальної відповідальності притягувався, на момент ухвалення вироку є судимим, за даними наявної документації на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

Вирішуючи питання про наявність у кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд зважує на роз`яснення, що містяться у пункті 4 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду, відповідно до якого, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України суд визнає «щире каяття з огляду на таке.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим. Повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Судом було встановлено, що обвинувачений, висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, винуватість у вчиненні злочинів визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що свідчить про наявність у кримінальному провадженні обставини, що пом`якшує покарання, - «щире каяття».

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.09.2022 справа №397/92/15-к, від 02.11.2021 справа №643/13256/17 та ін., які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII), відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючої обставини, відомостей, що характеризують його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 4 2ст. 309КК України, у вигляді штрафу є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.

Судом враховано, що ОСОБА_4 вчинив даний злочин будучи засудженим вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України, за яким йому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Наразі покарання за вказаним вироком ОСОБА_4 повністю не відбув.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, суд призначає ОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до вимог ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 2100 НМДГ, що складає 35700 грн.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи.

З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 12, 50, 65, 66 ч.1 п.1, 71 ч. ч.1, 4, 88 ч.ч. 1, .2, 309 ч.2 КК України, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 394 ч.2 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн., у дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України від 27.12.2023 справа № 761/46590/23, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 2100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 35700 (тридцять п`ять тисяч сімсот) грн., у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи речовин, матеріалів та виробів від 02.05.2024 № СЕ-19/111- 24/26402-НЗПРАП у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев?ять) гривень 12 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000184 від 27.04.2024, а саме: полімерний сейф-пакет, всередині якого знаходиться:

- два поліетиленових зіп-пакети із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою у речовині 0, 413 г;

два поліетиленових зіп-пакети із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено - канабісом, масою, в перерахунку на висушену речовину 1, 89 г,

що зберігаються в камері схову речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області (квитанція, записана в книгу - алфавіт на сторінку № 157, порядковий номер запису 303 від 07.05.2024) - знищити.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку. В іншій частині вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1