Справа 127/6958/24
Провадження 1-кс/127/3105/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором про тимчасовий доступ до речей та документів.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні дізнавача знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 23.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у отриманні дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

Під час судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 22.02.2024 до ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали звернення, від громадянки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка просить прийняти міри до громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 05.01.2024 підробила підпис заявниці у документації, яку в подальшому було посвідчено ФОП інженером-землепорядником на ім`я ОСОБА_6 , та на підставі якої було здійснено розподіл раніше сформованої спільної із ОСОБА_5 земельної ділянки із кадастровим номером :02:003:0166, після чого використала її у власних цілях, для формування нових земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери :02:003:0400 площею 0,1029 га, :02:003:0399 площею 0,0034 га, :02:003:0401 площею 0,0370 га.

За даним фактом 23.02.2024 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Так, в ході вивчення договору Дарування земельної ділянки від 27 квітня 2009 року, наданого заявником в якості додатку до заяви про вчинення кримінального правопорушення, стало відомо. що 27.04.2009 року, громадянка ОСОБА_7 , (яка вважається померлою з 2021 року) проживаюча раніше за адресою: АДРЕСА_2 , передала (подарувала) безоплатно у власність будинок та земельну ділянку, зареєстровані за цією ж адресою із кадастровим номером :02:003:0166 площею 0,1433 га, з яких 404/1433 частки землі відійшло її доньці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та 1029/1433 частки доньці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, згідно договору дарування частки земельної ділянки від 20 серпня 2019 року, громадянка ОСОБА_8 , подарувала 404/1433 частки земельної ділянки із кадастровим номером :02:003:0166, своїй доньці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В ході спілкування із ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_5 , мала намір продати свою половину будинку, що неможливо зробити без поділу земельної ділянки під ним в натурі. Однак, будь яких погоджених домовленостей щодо розподілу земельної ділянки між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не було.

Так, у січні 2024 року, під час перевірки ОСОБА_4 інформації в ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:003:0166, ОСОБА_4 дізналась, що з початкової вище вказаної земельної ділянки без її відома сформовано нові земельні ділянки, яким присвоєно кадастрові номери :02:003:0400 площею 0,1029 га, :02:003:0399 площею 0,0034 га, :02:003:0401 площею 0,0370 га.

Після чого, ОСОБА_4 вивчаючи детальніше документацію, отриману в ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку було посвідчено ФОП інженером-землепорядником на ім`я ОСОБА_6 , на підставі якої було здійснено розподіл раніше сформованої спільної із ОСОБА_5 земельної ділянки, ОСОБА_4 помітила ряд документів, які були підписані від її імені та існування яких взагалі їй не відоме. Жодного із наступних документів, остання не підписувала, не погоджувала та не надавала жодній особі довіреності чи доручення їх підписувати чи погоджувати:

- «Завдання на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 , де замовником являється ОСОБА_4 », що посвідчено підписом останньої;

- «Заява від 05.01.2024 про виготовлення технічної документації з землеустрою, щодо поділу земельної ділянки площею 0,1433 га з кадастровим номером :02:003:0166 на три ділянки (без зазначення власника третьої ділянки)», підписана ОСОБА_4

- «Схема розподілу земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0166».

- «Відомості про встановлені межові знаки» земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0166 (чотири окремі відомості).

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України дізнавач зобов`язаний вжити заходів до всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх ( здійснити виїмку).

Враховуючи вище викладене, та те, що у допиті ОСОБА_4 , зазначила, що при оформленні документації щодо розподілу земельної ділянки :02:003:0166, громадянка ОСОБА_5 надала ІНФОРМАЦІЯ_5 , « ІНФОРМАЦІЯ_6 для договору дарування земельної ділянки ОСОБА_7 , з кадастровим номером :02:003:0166», яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до науково-практичного коментаря Кримінального кодексу України, з об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ст. 358 КК України, виражається в таких альтернативних діях: а) підроблення посвідчення або іншого офіційного документа; б) збут підробленого офіційного документа; в) виготовлення підроблених печатки, штампа чи бланка підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печатки, штампа чи бланка; г) збут підроблених печатки, штампа чи бланка.

Підроблення посвідчення або іншого офіційного документа - це: а) повне виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній (відтворення як матеріальної форми, так і змісту носія інформації); б) внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей (наприклад, бездоганно оформлений листок тимчасової непрацездатності, виданий завідомо здоровій людині); в) зміна змісту або характеру документа шляхом механічних маніпуляцій (дописування, підтирання, підчистка, витравлення тексту тощо); г) підроблення відбитків штампа, печатки як необхідного реквізиту документа.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень", основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Тож, з метою повного та всебічного дослідження вищезазначеного кримінального провадження, виникла необхідність здійснити тимчасовий доступ до оригіналів інвентаризаційної справи щодо будинку АДРЕСА_2 ), який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:0166, - яка знаходиться у комунальному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_7 », за адресою АДРЕСА_3 , так як вказана схема поділу є складовою інвентаризаційної справи, тому містить документи, необхідні для проведення почеркознавчої експертизи, у вигляді вільних, умовно-вільних зразків почерку ОСОБА_5 , оскільки іншим шляхом, здобути докази по даному кримінальному провадженні не можливо.

Відповідно до ст. 160 КПК України дізнавач за погодженням з прокурором має право звернутись до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів для використання як доказів відомостей, що містяться в зазначених документах та речах.

Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що ці документи мають суттєва значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, у тому числі для проведення почеркознавчої експертизи, для якої необхідно оригінали вище вказаних документів, що можуть містити вільні, умовно-вільні зразки почерку громадянки ОСОБА_5 , а тому дізнавач просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання дізнавач не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання підтримала в повному обсязі.

Суд вважає за необхідне розглянути клопотання у відсутності особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, відповідно до вимог ст. 163 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 163 КПК України передбачено, що ухвала про надання тимчасового доступу до речей і документів постановляється, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи.

Відповідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Всупереч наведених норм дане клопотання не містить ні чіткого викладу обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким воно подається, достатнього для здійснення слідчим суддею у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, ні обґрунтування необхідності тимчасового доступу до документів, які перебувають у розпорядженні КП « ІНФОРМАЦІЯ_7 », а також неможливості іншим способам довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей.

Крім того, відповідно до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей та документів, тимчасове вилучення майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

В даному конкретному випадку дізнавачем не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи осіб, вилучення оригіналів документів, можуть виправдати потреби досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що старший дізнавач СД відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , не довела підстав для його задоволення, у зв`язку з чим дане клопотання є формальним, необґрунтованим, невмотивованим та не доведеним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 22, 28, 40, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого дізнавача СД відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя