Провадження №: 1-кс/336/664/2024
УХВАЛА

іменем України

25 червня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні у залі суду клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про проведення обшуку житла чи іншого володіння особи за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 11.06.2024, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

за участю:

дізнавача - ОСОБА_5 ,

встановив:

24 червня 2024 року до слідчого суді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про проведення обшуку житла чи іншого володіння особи за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 11.06.2024, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Дізнавач в судовому засіданні клопотання про проведення обшуку підтримав та просив задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення дізнавача, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов до такого висновку.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

З метою належного дотримання вимог, закріплених у Конвенції, слідчим суддям під час розгляду клопотань про обшук слід враховувати правові позиції Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), сформульовані ним у рішеннях «Ратушна проти України», «Поліщук проти України», «Васильчук проти України», «Головань проти України», «Смирнов проти Росії», «Ернст та інші проти Бельгії» та інші.

Відповідно до вимог ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості, передбачені ч. 3 ст. 234 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до витягу з ЄРДР відомості про кримінальне провадження внесено за №0000304 від 11.06.2024, а саме: 11 червня 2024 року до ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали з Управління міграційної поліції ГУНП в Запорізькій області про те, що проведення цільових профілактичних заходів під умовною назвою «Мігрант» встановлено, що на території Шевченківського району м. Запоріжжя громадянин російської федерації за місцем свого мешкання зберігає наркотичні засоби.

Дізнавач просить надати дозвіл на проведення обшуку території (житлових та нежитлових приміщеннях, господарських споруд та інших будівель, які розташовані на одній земельній ділянці), котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичним користувачем за даною адресою є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, предметів, заборонених або обмежених законом в обороті, знарядь злочину, грошових коштів, речей і цінностей, здобутих злочинним шляхом, а також інших предметів, які мають значення для розслідування вказаного провадження.

Як на підставу надання обшуку, дізнавач посилається на допит свідків.

Так, заявником в даному кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , проте в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.06.2024 року не зазначено документ, що посвідчує особу заявника. Згідно з вказаною заявою заявник повідомив, що на території Критого ринку працює чоловік на ім`я ОСОБА_8 , який мешкає на території Шевченківського району м. Запоріжжя, зберігає наркотичні речовини.

В протоколі допиту свідка також не конкретизовано місце проживання чоловіка на ім`я ОСОБА_8 .

Показання вказаної особи не є об`єктивними, оскільки даний свідок не був вдома у ОСОБА_8 , його пояснення ґрунтуються на власних припущеннях.

Протокол допиту свідка ОСОБА_9 суд не бере до уваги, оскільки він складаний з порушенням вимог ст.ст. 104, 224 КПК України не містять відомості про документ, що посвідчує його особу. Свідок раніше притягався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, враховуючи репутацію вказаного свідка його показання викликають сумніви.

Показання свідка ОСОБА_10 суд не бере до уваги, оскільки свідок жодних пояснень щодо місця проживання ОСОБА_6 не надав.

Відомості, які містяться в протоколах допиту вказаних свідків не є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , зберігає наркотичні засоби, та підставою для проведення обшуку.

В клопотанні про обшук дізнавач просить надати дозвіл на обшук території (житлових та нежитлових приміщеннях, господарських споруд та інших будівель, які розташовані на одній земельній ділянці), котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичним користувачем якої є ОСОБА_6 , проте матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що за вказаною адресою проживає ОСОБА_6 .

В даному випадку дізнавачем не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , зберігає наркотичні засоби.

Відповідно до ч. 5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

В підтвердження обставин, викладених в клопотанні дізнавачем не долучено будь-яких доказів, які в своїй сукупності можуть підтвердити достовірність обставин викладених у клопотанні, а також, що такий захід є пропорційним втручанню у право власності, що відповідно до п. 5 ч. 5ст. 234 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись, ст.ст. 234, 235 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про проведення обшуку житла чи іншого володіння особи за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 від 11.06.2024, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 234 КПК України, у разі відмови у задоволенні клопотання про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи слідчий, прокурор не має права повторно звертатися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на обшук того самого житла чи іншого володіння особи, якщо у клопотанні не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: