Єдиний унікальний номер 205/3388/24
1-кс/205/431/24
Справа № 205/3388/24
Провадження № 1-кс/205/431/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, клопотання слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької обласної ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0003192, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2022, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Талаківка Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111? КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької обласної, у кримінальному провадженні №0003192, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2022, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111? КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0003192, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111? КК України.

Встановлено, що ОСОБА_6 , знаходячись на території тимчасово окупованого села Талаківка територіальної громади Маріупольського району Донецької області та будучи його мешканцем, у невстановлений слідством час, але не пізніше 12 березня 2022 року, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24 лютого 2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні, маючи умисел на допомогу державі-агресору та її незаконним правоохоронним органам, створеним на тимчасово окупованій території, діючи умисно, за власною ініціативою, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, добровільно зайняв посаду «секретаря Талаківської селищної адміністрації» на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області, яка розташована за адресою: донецька народна республіка, смт.Талаківка, вул.Соборна, 235, надавши при цьому добровільну згоду на виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Відповідно до «Указа Главы Донецкой Народной Республики» № 13 від 19.01.2015 «Про прийняття тимчасового (типового) положення про місцеві адміністрації Донецької народної республіки» № 13 від 19.01.2015, з метою «нормального функціонування та життєдіяльності підприємств та організацій, розташованих на звільненій території», тобто території, яка перебуває під контролем учасників терористичної організації «ДНР», створюються так звані «державні адміністрації».

Згідно наказу голови адміністрації Новоазовського району №104 від 12.03.2022, ОСОБА_6 , на підставі письмової заяви останнього, призначено на посаду секретаря Талаківської сільської Адімністрації Новоазовського району з 12.03.2022.

Відповідно до п.2.4.2. розділу № 1 «Положения об Талаковской сельской администрации» встановлено, що Талаківська сільська адміністрація керуються в своїй діяльності конституцією донецької народної республіки, законами донецької народної республіки, указами та розпорядженнями глави донецької народної республіки, постановами та розпорядженнями уряду донецької народної республіки, наказами та розпорядженнями адміністрації Новоазовського району, вищевказаним положенням, у зв`язку з чим на ОСОБА_6 , як на «секретаря Талаківської селищної адміністрації» покладено наступні обов`язки: скликати сесії сільської ради, повідомляти депутатам та доводити до відома населення інформацію про час та місце проведення сесії ради, питання, які планується внести на розгляд ради; вести засідання ради та підписувати її рішення; здійснювати повноваження сільського голови, під час перебування у відпустках, тимчасової непрацездатності, курсах підвищення кваліфікації; організовувати підготовку сесії та засідань виконкому сільської ради, питань, які вносяться на їх розгляд; забезпечувати своєчасне донесення рішень ради до виконавців та населення, організовувати контроль за їх виконанням; сприяти депутатам сільської ради в здійсненні їх повноважень; організовувати за дорученням ради у відповідності з законодавством здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою та проведенням референдумів та виборів в органи державної влади та місцевого самоврядування; забезпечувати зберіганні в селищні раді офіційних документів, пов`язаних с місцевим самоврядуванням селищної територіальної громади, забезпечувати доступ до них осіб, яким таке право надано в установленому законом порядку; планувати роботу ради та виконкому; складати та засвідчувати нотаріальні дії; реєструвати акти цивільного стану, отримувати та звітувати про використання бланків свідоцтв про реєстрацію актів цивільного стану; складати протоколи про адміністративні правопорушення у випадках порушення батьками строку реєстрації народження дитини; вести господарський облік господарств селища; вести особові справи працівників селищної ради, мед амбулаторії, сільської пожежної команди і працівників культури; здійснювати реєстрацію вхідної та вихідної документації; складати статистичні звітності для управління статистики по обліку населення, худоби, техніки; складати звіти для державної адміністрації про виконання делегованих повноважень; складати звіти для районної ради в державній адміністрації за зверненнями громадян; складати номенклатуру справ селищної ради та виконавчого комітету; готувати проекти рішень селищної ради, виконавчого комітету та розпорядження селищної ради та її органів, оформлювати протоколи сесії та виконавчого комітету; вирішувати за дорученням селищного голови чи селищної ради інші питання, пов`язані з діяльністю ради та її органів.

Таким чином, громадянин України - ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час, але не пізніше 12 березня 2022 року, добровільно обійняв вказану посаду, що передбачає виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації російської федерації, а саме «Талаковской сельской администрации» на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайняті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111? КК України.

Частиною 2 ст.297-4 КПК України встановлено, що під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Як вбачається із матеріалів клопотання, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, у тому числі:

- протоколом огляду від 18.03.2024 телеграм-каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » публікації документа у форматі «PDF» під назвою мовою оригіналу «Приказ Главы администрации Новоазовского района о приеме на государственную Гражданскую службу Донецкой Народной Республики ОСОБА_7 »;

- протоколом огляду від 05.04.2023 телеграм-каналу «Глазами коллаборанта» публікації відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом огляду від 11.03.2024 російського каналу на російському онлайн-сервісі для хостингу та перегляду відео «RUTUBE» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відеорепортажу за участі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де він спілкується з так званим «главою днр» в якості представника селищної адміністрації;

- протоколом огляду від 13.03.2024 телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » публікації, яка містить відеорепортаж за участі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду відеоролику з ОСОБА_6 за участю свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду відеоролику з ОСОБА_6 за участю свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду від 18.03.2024 офіційного сайту «Федеральная налоговая служба» документа у форматі «PDF» під назвою мовою оригіналу « ІНФОРМАЦІЯ_6 »;

- протоколом огляду від 23.03.2024 сторінки у російській соціальній мережі «VK Видео» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » відеорепортажу під назвою мовою оригіналу «Талаковка» за участі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, що підтверджується інформацією, наданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, згідно якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 24.02.2022 державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями не перетинав; загальною сукупністю матеріалів досудового розслідування, які дають зробити відповідний висновок, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, в тому числі факт наявності ОСОБА_6 на відеороликах та зображеннях, зафіксованих на території м. Маріуполя.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

Пунктом 7 частини 1 статті 1-1 Закону визначено поняття «тимчасово окупована російською федерацією територія України» та встановлено, що це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих російською федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом, і при цьому у даному випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

У цьому випадку, достатньо довести, що окремо визначена території відповідає одному з критеріїв встановлених п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, а саме:

1. частина території України, в межах якої збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль;

2. частина території України в межах якої збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за № 389-VIII, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за № 389-VIII, військові адміністрації населених пунктів утворюються в одному чи декількох населених пунктах (селах, селищах, містах), в яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання, або припинення їх повноважень згідно із законом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Згідно з Резолюцію Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Агресія проти України" A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року, визнається, що росія вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН.

російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 затверджено зазначений Указ.

Надалі воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 49/2024 від 05.02.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 затверджено зазначений Указ.

Починаючи з 05.03.2022 до цього часу, російською федерацією тимчасово окуповано усю територію Маріупольського району Донецької області, що встановлено відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Таким чином, факт тимчасової окупації території Маріупольського району Донецької області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Крім того, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом

в Україні, захопленням території Маріупольського району Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №57 від 19.03.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повістки про виклик підозрюваного на 23.03.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 24.03.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 25.03.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111? КК України, допиту підозрюваного, тощо.

Однак, ОСОБА_6 жодного разу у призначений час та місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Крім цього, 19 березня 2024 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, вручено захиснику останнього - адвокату ОСОБА_4 .

Таким чином, 19.03.2024, з моменту публікації повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111? КК України, а саме у колабораційній діяльності, тобто у здійсненні громадянином України діяльності, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Враховуючи той факт, що місце знаходження підозрюваного на підконтрольній українській владі території не встановлено, за викликом прокурора останній не прибув та про причини неможливості прибуття не повідомив, постановою слідчого від 25 березня 2024 року, на підставі ст.281 КПК України, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Таким чином, слідчий вказує, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні №0003192, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111? КК України, спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання через його необґрунтованість.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0003192, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111? КК України.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 843 від 12.06.2023 «Про визначення місця розташування підрозділів досудового розслідування-слідчого відділу та сектору дізнання Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області» визначено місцем розташування слідчого відділу та сектору дізнання Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області адресу тимчасової дислокації цих підрозділів: Україна, 49051, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Метробудівська, будинок 14, тобто в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом

в Україні, захопленням території Маріупольського району Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №57 від 19.03.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повістки про виклик підозрюваного на 23.03.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 24.03.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 25.03.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111? КК України, допиту підозрюваного, тощо.

Однак, ОСОБА_6 жодного разу у призначений час та місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Крім цього, 19 березня 2024 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, вручено захиснику останнього - адвокату ОСОБА_4 .

Таким чином, 19.03.2024, з моменту публікації повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111? КК України, а саме у колабораційній діяльності, тобто у здійсненні громадянином України діяльності, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованому йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана могла вчинити інкриміноване їй правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст.ст.276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрюваний постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити його точне місце перебування не видається за можливе. Факт перебування підозрюваного ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Враховуючи той факт, що місце знаходження підозрюваного на підконтрольній українській владі території не встановлено, за викликом прокурора останній не прибув та про причини неможливості прибуття не повідомив, постановою слідчого від 25 березня 2024 року, на підставі ст.281 КПК України, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч.2 ст.281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч.5 ст.139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.1,2 ст.297? КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою-п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2,370, 379, 400, 408, 436, 436-1,437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.297-2 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п.7 ч.1 ст.1? Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч.2 ст.3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрюваний належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та згідно показань свідків перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Отже, матеріалами клопотання також підтверджено, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність підозрюваного до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.139, 297? - 297-5?, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької обласної ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0003192, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2022, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111? КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за №0003192, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2022, про здійснення спеціального досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111? КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1