Справа №766/4112/24
н/п 1-кс/766/2338/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановила:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обґрунтування клопотання:

СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000385 від 17.03.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням на теперішній час встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.01.2024 № 22 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на стрільця 1-го стрілецького відділення зв`язку 3-го стрілецького взводу 2-ої стрілецької роти цієї ж військової частини.

16 березня 2024 року перебуваючи за місцем тимчасового проживання, солдат ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, будучи ображеним на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вирішив піти до місця проживання молодших сержантів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які проходять військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і проживають за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому взявши із собою гранату Ф-1.

Близько 20 години 15 хвилин цього ж дня, солдат ОСОБА_4 прибувши на територію вищезазначеного домоволодіння військовослужбовців НОМЕР_1 ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , діючи умисно, на ґрунті неприязних відносин з останніми, взяв у руки гранату Ф-1, яку заздалегідь приніс із собою та перебуваючи поблизу вхідних дверей підвального приміщення вищевказаного домоволодіння, де перебували та розмовляли між собою молодший сержант ОСОБА_7 та молодший сержант ОСОБА_8 , відірвав чеку вказаної гранати та кинув у напрямку останніх, яка вибухнула у підвальному приміщенні, в результаті чого спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді мінно-вибухової травми та акубаротравму (контузія), а ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді мінно-вибухової травми, акубаротравму (контузія), відкритого осколкового поранення: грудної клітини зліва, гомілковостопного суглобу, великого пальця правої стопи, плеча та передпліччя лівої верхньої кінцівки.

Після чого, солдат ОСОБА_4 , покинув місце події, при цьому не надавши будь-якої допомоги молодшому сержанту ОСОБА_7 та молодшому сержанту ОСОБА_8 , таким чином ОСОБА_4 .

За вищевикладених обставин, дії солдата ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, - закінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб.

17.03.2024 ОСОБА_4 затримано, на підставі ст. 208, п.6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

17.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, повністю підтверджується наступними доказами, отриманими під час досудового розслідування, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.03.2024; протоколом огляду предмета; протоколом затримання ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

На теперішній час, з метою досягнення дієвості вказаного кримінального провадження виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження сторона обвинувачення приходить до висновку щодо наявності наступних ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і передбачене покарання за його вчинення, після отримання повідомлення про підозру, ОСОБА_4 може умисно ухилятися від явки до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі. Про вказані наміри ОСОБА_4 , вже свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх грубе порушення, вчинивши кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, при цьому після вчиненого правопорушення залишив місце події. Підтвердженням наявного ризику є те що підозрюваний є мешканцем іншої області та під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може виїхати на місцевість, що перебуває на території громади, яка знаходиться в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 27 квітня 2022 року, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75. Поряд з цим, підозрюваний має на утриманні троє неповнолітніх дітей, що у відповідності до законодавства України, дає йому можливість виїхати за межі України, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України може знищити, сховати або спотворити речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та місцезнаходження яких досудовим розслідуванням ще не встановлено. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 може вжити заходів щодо їх знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей, які ще не були вилучені та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що в свою чергу, неминуче призведе до втрати матеріальних слідів злочину.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин кримінальних проваджень, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків, потерпілу. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема, перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх колишніх знайомих по службі тощо. Поряд з цим, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування, враховуючи його проходження служби в лавах Збройних Сил України, шляхом вмовляння, підкупу, погроз, іншим чином може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, маючи на меті примусити їх до відмови від надання показів, дачі завідомо неправдивих показів при наступних допитах, у тому числі в суді, проведенні з ними інших слідчих дій, безпідставному наданні показів на користь підозрюваного. Дані обставини можуть перешкодити встановленню істини під час досудового розслідування та судового слідства. Окрім того на даний момент органом досудового розслідування не встановлено всіх свідків кримінального правопорушення та відповідно до покладених на військовослужбовця ОСОБА_4 обов`язків служби, останній має доступ до озброєння військової частини, яке він може використовувати для незаконного впливу на учасників кримінального провадження.

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підтвердженням наявного ризику є те, що останній під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може зникнути з місця постійного мешкання під виглядом термінового службового відрядження до іншої місцевості, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду. Також, підозрюваний може штучно затягувати досудового розслідування, розголошувати відомості результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо. Також, підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування та судового слідства.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України будучи військовослужбовцем та перебуваючи за місцем несення військової служби, маючи закріплену, в силу виконання обов`язків військової служби, за ним вогнепальну зброю, з метою залякування потерпілого, свідків, які являються його співслужбовцями, може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення стосовно останніх, задля надання ними показань про обставини правопорушення на свою користь, у тому числі шляхом погроз із застосуванням ввіреної йому вогнепальної зброї, а також з метою переховування від слідчого, прокурора та суду вчинити інше кримінальне правопорушення проти встановлено порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), зокрема, самовільно залишити військову частину та/або місце служби.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що він є військовослужбовцем та несе службу в районі де тривають бойові дії та місце дислокації військової частини, в якій він несе військову службу постійно змінюється. Згідно п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те, що обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду. У зв`язку з тим, що підозрюваний є військовослужбовцем, це унеможливлює виконання ним особистого зобов`язання.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що злочин вчинений із застосуванням фізичного насильства відносно потерпілого, тому на думку сторони обвинувачення підстав для визначення розміру застави не має.

Неможливість застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він є мешканцем іншої області, що негативно вплине на розумність строків проведення досудового розслідування, оскільки місце вчинення злочину та знаходження органу досудового розслідування знаходиться на значній територіальній віддаленості від місця зареєстрованого проживання підозрюваного, а також навіть під час перебування останнього під цілодобовим домашнім арештом, не виключає можливості здійснення впливу на свідків у кримінальному провадженні, як безпосередньо так і за допомогою інших осіб, надасть змогу йому впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, з використанням зв`язків.

З урахуванням викладеного, найбільш доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а інший, більш м`який, запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти наведеним вище ризикам.

Водночас, запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного спрямований на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ним незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також запобігти вчиненню ним іншого кримінального правопорушення та унеможливить знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення .

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просив задовольнити клопотання.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послався на те, що прокурором не надано належних доказів існування ризиків, зазначених у клопотанні. Зазначив, що має сумніви у кваліфікації правопорушення, яке інкримінується його підзахисному, вказав, що дії підозрюваного були викликані неправомірною поведінкою потерпілих, що і стало причиною вчинення кримінального правопорушення. Так, потерпілі вилучили у підозрюваного його банківську картку, не повернули, здійснювали на нього психологічний тиск, тому підозрюваний хотів їх лише налякати, умислу вчинити відносно потерпілих вбивство у ОСОБА_4 не було. Також зазначив, що підозрюваний характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, добровільно погодився на службу у лавах ЗСУ, відсторонення від служби у нього немає, готовий і надалі продовжувати служити. Просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, пояснив, що повністю усвідомлює скоєне, не має наміру ухилятися від суду, переховуватися, здійснювати тиск на свідків, та це і неможливо. Просить суть суд застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Пояснив, що до призову на військову службу працював офіційно охоронцем, проживав з сім`єю, де виховує троє дітей. Зазначив, що у 2021 році притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжку у супермаркеті пляшки алкогольного напою віскі вартістю 500 гривень.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді триманні під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000385 від 17.03.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, яке за версією органу досудового розслідування вчинене за обставин, викладених у клопотанні.

17.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: закінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді підстави дійти висновку, що на даному етапі досудового розслідування кримінальне правопорушення може мати ознаки, передбачені ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені докази, надані сторонами, зокрема: протокол прийняття заяви від ОСОБА_8 ; протокол огляду місця події; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протокол прийняття заяви від ОСОБА_7 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протокол огляду предмета; протокол затримання ОСОБА_4 ; інші матеріали кримінального провадження.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі досудового розслідування у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Щодо ризиків, то прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від слідства та суду з урахуванням громадянської позиції підозрюваного є вкрай мінімальним, оскільки підозрюваний не має ні матеріальних, ні фізичних можливостей для організації переховування. Крім того, ОСОБА_4 є військовозобов`язаним та має певні обов`язки, злочин, який він вчинив не відноситься до таких, що пов`язані із проходженням служби. Тяжкість покарання, яке може бути призначене у разі доведеності вини ОСОБА_4 , не може слугувати підставою для обґрунтування зазначеного ризику. Підозрюваний має сім`ю, трьох дітей. Хоч і притягувався до кримінальної відповідальності, але ніколи не перебував у розшуку.

Щодо ризику знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку відсутності обґрунтованості ризику. В обґрунтування існування зазначеного ризику слідчий обмежився цитуванням відповідної норми КПК України, яка визначає поняття даного ризику, що вказує на відсутність даного ризику, - «може знищити, сховати або спотворити речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та місцезнаходження яких досудовим розслідуванням ще не встановлено». Прокурором не доведено у судовому засіданні які саме речі чи документи можуть бути знищені підозрюваним, та в який спосіб. Характер кримінального правопорушення не передбачає його фіксування у документах, а всі речі, які мають значення у кримінальному провадженні, вилучені під час огляду місця події.

Щодо впливу на свідків, то вказаний ризик прокурором не обґрунтований і в судовому засіданні даний ризик не знайшов свого підтвердження. У клопотанні узагальнено зазначено, що « ОСОБА_4 , враховуючи його проходження служби в лавах Збройних Сил України, шляхом вмовляння, підкупу, погроз, іншим чином може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, маючи на меті примусити їх до відмови від надання показів, дачі завідомо неправдивих показів при наступних допитах, у тому числі в суді, проведенні з ними інших слідчих дій, безпідставному наданні показів на користь підозрюваного». Але при цьому прокурор не зазначив на кого конкретно із свідків може впливати підозрюваний, в чому цей вплив може полягати та які наслідки це матиме для кримінального провадження. На переконання слідчого судді освітній рівень підозрюваного, відсутність знань в галузі права не надає йому можливості орієнтуватися у змісті показань свідків, значимості їх показань, а відповідно і тиску з метою якось змінити ці покази, щоб вони перестали бути доказами у кримінальному провадженні. До того ж всі свідки та потерпілі є військовослужбовці і вкрай сумнівно, щоб вони піддалися умовлянням на зміну показань з урахуванням того, що саме потерпілі за версією підозрюваного чинили психологічний тиск на підозрюваного.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то він, хоч і мінімально, але існує, з урахуванням того, що підозрюваний притягував до кримінальної відповідальності, але не тих кримінальних правопорушень, про які зазначається у клопотанні - «шляхом погроз із застосуванням ввіреної йому вогнепальної зброї, а також з метою переховування від слідчого, прокурора та суду вчинити інше кримінальне правопорушення проти встановлено порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), зокрема, самовільно залишити військову частину та/або місце служби». Слідчий суддя звертає увагу на те, що у зв`язку із вчиненням підозрюваним (відстороненим від проходження служби) правопорушення, пов`язаного із застосуванням зброї, існує великий сумнів у тому, що ОСОБА_4 на сьогодні або у подальшому буде «ввірено» будь-яку зброю. Більш того, припущення слідчого та прокурора про можливе вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, пов`язаного із несенням військової служби (військові кримінальні правопорушення), не ґрунтується на жодних фактах та обставинах, зважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинено правопорушення, яке не відноситься до «військових», а сам підозрюваний не має зауважень та дисциплінарних стягнень, пов`язаних із несенням служби, що не заперечувалося і самим прокурором у судовому засіданні.

На переконання слідчого судді існує ризик, визначений п.4 ч.1 ст.177 КК України, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який полягає в тому, що підозрюваний не зміг пояснити причину своїх дій, пов`язаних із нецільовим використанням зброї, що призвело до тілесних ушкоджень його товаришів по службі. ОСОБА_4 у судовому засідання пояснив, що хотів лише налякати потерпілих, однак таке нерозуміння наслідків застосування бойової зброї, може вказувати на непередбачуваність його поведінки у подальшому. Визнаючи наявність такого ризику, слідчий суддя враховує характер вчиненого ОСОБА_4 у 2021 році кримінального правопорушення згідно його пояснень він викрав пляшку віскі вартістю 500 гривень. Маючи на утриманні трьох дітей, ОСОБА_4 викрадає дорогий алкогольний напій, що може свідчити про певну безвідповідальність підозрюваного перед сім`єю, а відповідно може свідчити і про безвідповідальність у виконанні процесуальних обов`язків.

У клопотанні неодноразово зазначається, що підозрюваного необхідно взяти під варту з метою забезпечення «встановлення істини у кримінальному провадженні». Слідчий суддя зазначає, що такого ризику ч.1 ст.177КПК України не передбачено, і КПК України навіть не містить такого поняття як «істина у справі чи у кримінальному провадженні».

Також слідчий зазначає, що підозрюваному необхідно застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього. Такої мети запобіжні заходи не передбачають. Метою застосовування запобіжних заходів є виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а не відслідковування і контроль місця перебування підозрюваного.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, судом встановлений ризик, передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що підозрюваному ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі, характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 .

Наведені обставини свідчать, що заявлений ризик та суспільна небезпека підозрюваного існують, тому відсутні передумови для застосування підозрюваному менш суворого виду запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: закінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 травня 2024 року.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1