Справа ЄУН-720/423/24
Провадження №1-кп/720/72/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоселиця кримінальне провадження за №0004907 від 27.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лівинці Кельменецького району Чернівецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 27.12.2023 року приблизно о 04 годині 50 хвилин в порушення вимог п.п.12.3, 12.9б і вимог дорожнього заборонного знаку 3.29, які перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3 (б, д), які сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених Правилами дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки «Volkswagen-Caddy» із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 рухався по автодорозі Н-10 сполученням «Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамалига» в межах с.Бояни Чернівецького району Чернівецької області, зі сторони м.Хотин Чернівецької області в напрямку до м.Чернівці, на швидкості, що перевищує допустиму на даній ділянці дороги. Продовжуючи свій рух у напрямку м.Чернівці та наближаючись до 251 кілометру + 300 метрів вказаної автодороги, ОСОБА_4 не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме пішохода ОСОБА_7 , яка у темпі спокійної ходи рухалася назустріч автомобілю, ігноруючи дорожній заборонний знак 3.29 ПДР «Обмеження максимальної швидкості руху» 30 км/год., допустив наїзд на пішохода. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 спричинено тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпека для життя.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.286 ч.2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений в суді вину визнав та дав покази, що він 27.12.2023 року керуючи автомобілем марки «Volkswagen-Caddy» із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 рухався по с.Бояни в напрямку м.Чернівці зі швидкістю 50 кілометрів за годину, хоча на даній ділянці стояв знак обмеження максимальної швидкості 30 кілометрів за годину. Проїжджаючи поворот він відволікся на панель приладів та після цього помітив на проїжджій частині пішохода і застосував екстрене гальмування. Незважаючи на вжиті заходи, його автомобіль своєю передньою лівою частиною здійснив удар пішохода. Він одразу вийшов із автомобіля і підійшов до потерпілої з метою надати допомогу. Оскільки остання перебувала у важкому стані він викликав швидку допомогу та поліцію. Щиро розкаюється в скоєному, просить його суворо не карати. Крім того, він повністю відшкодував потерпілій збитки спричинені ДТП.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні відмовився від дачі показів, однак повідомив суд про те, що ні він ні його мати претензій до обвинуваченого не мають, оскільки матеріальна та моральна шкода їм повністю відшкодована.

Судом відповідно до ч.3 ст.349 КПК України після роз`яснення наслідків та з`ясування правильності розуміння обставин справи учасниками судового провадження, добровільності їх позиції, визнано за недоцільне досліджувати інші докази у зв`язку із тим, що обставини справи ніким не оспорюються.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження, оскільки він 27.12.2023 року 04 годині 50 хвилин на 251 кілометрі + 300 метрів автомобільної дороги Н-10 «Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамалига» порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого було заподіяно потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, те що потерпіла його вибачила та претензій до нього не має, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Щодо даних про особу, то суд враховує його позитивну характеристику з місця проживання, те, що він раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Суд вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі санкції ст.286 ч.2 КК України, яке є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Суд, приймаючи до уваги тяжкість злочину, індивідуальну ступінь суспільної небезпеки скоєного, необережну форму вини, поведінку особи після скоєння злочину, те що обвинувачений вину визнав, активно сприяв в розкритті злочину, щиро розкаявся в скоєному, позитивно характеризується по місцю проживання, відшкодував шкоду потерпілому повністю і він до нього претензій не має та просить його не позбавляти волі, вважає можливим звільнити його від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання.

Оскільки злочином було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_4 порушив кілька пунктів ПДР України, які перебувають у прямому причинному зв`язку із наслідками, то суд вважає за доцільне застосовувати щодо обвинуваченого додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Після набранням вироком законної сили скасувати арештна автомобіль марки «Volkswagen-Caddy» із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який був накладений згідно ухвали слідчого судді Першотравневого районного суду від 28.12.2023 року.

Після набранням вироком законної сили речові докази по справі, які згідно постанови слідчого від 12.02.2024 року знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , вважати йому повернутими.

Речовий доказ по справі автомобіль марки «Volkswagen-Caddy» із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який згідно квитанції від 27.12.2023 року знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику центру забезпечення ГУНП в Чернівецькій області, після набранням вироком законної сили повернути власнику.

Стягнути із ОСОБА_4 витрати за проведення судових експертиз в сумі 12116 гривень 48 копійок в дохід державного бюджету.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засуджений в цей же термін з дня отримання копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1