Справа № 466/2475/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/670/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 06.03.2024 року про накладення арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 06.03.2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000309 від 02 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України та накладено арешт на транспортний засіб марки "MERCEDES-BENZ", синього кольору, н.з НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 який вилучено 02.03.2024 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою оскільки вважає, що накладення арешту на автомобіль марки "MERCEDES-BENZ", синього кольору, н.з НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 є безпідставним, оскільки такий є основним джерелом доходу для сім`ї ОСОБА_7 , є його власністю. Також адвокат зазначає, що в кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено підозру, арештований транспортний засіб не відповідає критеріям речового доказу у відповідності до ст.98 КПК України. Крім цього, апелянт вказує, що ухвала слідчого судді ґрунтується на припущеннях.

Заслухавши доповідача та пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали клопотання і доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора та адвоката, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що у даному кримінальному провадженні існує сукупність вищезазначених підстав та розумних підозр вважати, що транспортний засіб марки "MERCEDES-BENZ", синього кольору, н.з НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 який вилучено 02.03.2024 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 у повній мірі відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст.98 цього Кодексу, а саме це є матеріальний об`єкт, що містять або може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

СВ ВП №1 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000309 від 02 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

Постановою слідчого від 04 березня 2024 року вилучений транспортний засіб під час огляду, проведеного 02.03.2024 року, обґрунтовано визнано речовими доказами, оскільки такий може бути використаний з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

Слідчим суддею за результатами розгляду клопотання слідчого правильно встановлено те, що стороною обвинувачення доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що таке може бути доказом до його вчинення, тому для того, щоб запобігти можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі вказаного майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, в тому числі можливого знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання слідчого подане з метою збереження речових доказів та відповідає вимогам закону, а слідчий суддя обґрунтовано його задоволив з огляду на подальше встановлення органом досудового розслідування обставин кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до обґрунтованого переконання про те, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити в законній силі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 06.03.2024 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: