Справа № 199/1623/24
ВИРОК

іменем України

01.03.2024 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000098 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024, відносно:

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області, громадянки України, із неповною середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не маючої, зареєстрованої та проживаючої у квартирі АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 08.06.2023 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.1261 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судима за вчинення кримінального проступку, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та знову вчинила новий кримінальний проступок.

Так, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.06.2023 у справі №199/4535/23 (1-кп/199/474/23), ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.1261 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Вказаний вирок суду набрав законної сили 11.07.2023 та був прийнятий до виконання Амур-Нижньодніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області 03.08.2023.

17.08.2023 ОСОБА_3 прибула до Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Енеїди, буд. 26, де провідним інспектором Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області капітаном внутрішньої служби ОСОБА_4 ознайомлено ОСОБА_3 з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та вручено направлення до управління житлово-комунального господарства адміністрації Амур-Нижньодніпровського району ДМР для подальшого відбування покарання у виді громадських робіт. Також, ОСОБА_3 під особистий підпис було попереджено про притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України у разі ухилення від відбування покарання у виді 240 годин громадських робіт.

18.08.2023 ОСОБА_3 прибула до управління житлово-комунального господарства Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району ДМР для відбування покарання у виді громадських робіт. Відповідно до наказу Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району ДМР від 18.08.2023 засуджену ОСОБА_3 прийнято на роботу для виконання громадських робіт з 18.08.2023 за вироком суду та складено графік виходу на роботу на серпень 2023 року. Того ж дня ОСОБА_3 відпрацювала 4 години громадських робіт згідно зі складеним графіком.

У подальшому, у невстановлену в ході досудового розслідування дату, час та місце, але не пізніше 21.08.2023, при невстановлених обставинах, у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 , будучи ознайомлена із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджена про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування вказаного покарання, діючи умисно, починаючи з 21.08.2023 по 08.09.2023 без поважних причин не з`являлася у місце відбування покарання, у зв`язку з чим 11.09.2023 відносно ОСОБА_3 за фактом порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт застосовано застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

11.09.2023 ОСОБА_3 прибула до управління житлово-комунального господарства Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району ДМР для відбування покарання у виді громадських робіт, де працівником адміністрації складено графік виходу ОСОБА_3 на роботу на вересень 2023 року. 11.09.2023 та 13.09.2023 ОСОБА_3 відпрацювала по 4 години громадських робіт згідно зі складеним графіком. 12.09.2023 ОСОБА_3 відпрацювала 2 години із встановлених графіком 4 годин громадських робіт та без поважних причин покинула місце відбування покарання. З 14.09.2023, 15.09.2023 та 18.09.2023 ОСОБА_3 без поважних причин не з`являлася у місце відбування покарання. 19.09.2023 ОСОБА_3 відпрацювала 2 години з встановлених графіком 4 годин громадських робіт та без поважних причин покинула місце відбування покарання. Починаючи з 20.09.2023 по 13.10.2023 без поважних причин не з`являлася у місце відбування покарання, у зв`язку з чим 12.02.2024 відносно ОСОБА_3 за фактом порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт застосовано застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

13.02.2024 ОСОБА_3 прибула до управління житлово-комунального господарства Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району ДМР для відбування покарання у виді громадських робіт, де працівником адміністрації складено графік виходу ОСОБА_3 на роботу на лютий 2024 року. 13.02.2024 ОСОБА_3 відпрацювала 1 годину з встановлених графіком 4 годин громадських робіт та покинула місце відбування покарання у зв`язку з поганим самопочуттям. 14.02.2024 ОСОБА_3 без поважних причин не з`явилася у місце відбування покарання. 15.02.2024 ОСОБА_3 відпрацювала 4 години громадських робіт згідно зі складеним графіком.

Тобто, починаючи з 21.08.2023 по 16.02.2024 ОСОБА_3 порушувала порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, умисно без поважних причин не з`являлася у місце відбування покарання, без поважних причин покидала місце відбування покарання, поручену роботу виконувала лише частково, про причини не відбування покарання уповноважених осіб не повідомляла, у зв`язку з чим відпрацювала лише 21 (двадцять одну) годину громадських робіт з 240 (двохсот сорока) годин встановлених вироком суду.

Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, а також, порушуючи порядок і умови відбування покарання, передбачені ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України, у період часу з 16.02.2024 по теперішній час умисно ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності її захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченої є усвідомленою, відповідає її внутрішній волі, а її процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на неї.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання. Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченої за ч.2 ст. 389 КК України, як такі що виразились в ухиленні засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченої, яка свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала, офіційно не працевлаштована, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше судима, за місцем проживання скарг не надходило, не має на утримані малолітніх та непрацездатних осіб.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України із застосуванням вимог статей 71,72 КК України, оскільки ОСОБА_3 не відбула повністю покарання у виді громадських робіт за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08.06.2023 за ст.1261 КК України.

Тому саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 389 КК України і призначити їй покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України, ОСОБА_3 до призначеного покарання, частково приєднати покарання не відбуте за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду від 08.06.2023 за яким її дії кваліфіковані за ст. 1261 КК України, та остаточно призначити покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 1 (один) день.

Початок строку відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5