УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках матеріалів досудового розслідування, внесеного 22.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101,

ВСТАНОВИЛА:

Дізнавач сектору дізнання Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в межах проведення досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 22.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання покликався на ту обставину, що 21.02.2024 року під час проходження прикордонного контролю на пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», що знаходиться на території Устилузької ОТГ Володимирського району Волинської області, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав на паспортний контроль тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.04.2023 року та довідку ВЛК №1653 від 22.03.2022 року, котрі містять ознаки підроблення.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2024 року за № 0000101.

21 лютого 2024 року у період часу з 19.50 год. по 20.50 год. слідчим СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 проведено огляд місця події, а саме пункту пропуску «Устилуг» за адресою: Володимирський район, м. Устилуг, вул. Левінцова, 60, де в присутності власника ОСОБА_4 було вилучено належне останньому на праві користування майно та особисті документи, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz S350D», н.з. НОМЕР_2 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 06.04.2023 року, довідку військово-лікарської комісії № 1653 від 22.03.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На думку дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, вилучені під час огляду місця події предмети є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98 КПК України.

Тож вилучені автомобіль марки «Mercedes-Benz S350D», н.з. НОМЕР_2 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 06.04.2023 року, довідку військово-лікарської комісії № 1653 від 22.03.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речових доказів для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказані речі, які є речовим доказом у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню, а тому сліди злочину на них можуть бути знищені.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просив суд накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz S350D» н.з. НОМЕР_2 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 06.04.2023 року, довідку військово-лікарської комісії № 1653 від 22.03.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , що були виявлені та вилучені 21 лютого 2024 року в ході проведення огляду місця події на території пункту пропуску «Устилуг» за адресою: Володимирський район, м. Устилуг, вул. Левінцова, 60, які належать на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 м.т. НОМЕР_4 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

У судове засідання дізнавач сектору дізнання Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Власник майна ОСОБА_4 до суду не з`явився, його захисник адвокат ОСОБА_6 подала суду заяву, якою заперечила проти накладення арешту на автомобіль «Mercedes-Benz S350D» н.з. НОМЕР_2 , оскільки власником автомобіля є не ОСОБА_4 , а ТОВ «РОЛІНГ-КОМПАНІ», на підтвердження чого надала копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Також вказала, що автомобіль не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР № 0000101 від 22.02.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, 21.02.2024 року під час проходження прикордонного контролю на пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», що знаходиться на території Устилузької ОТГ Володимирського району Волинської області, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав на паспортний контроль тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.04.2023 року та довідку ВЛК №1653 від 22.03.2022 року, котрі містять ознаки підроблення.

21 лютого 2024 року у період часу з 19.50 год. по 20.50 год. слідчим СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 проведено огляд місця події, а саме пункту пропуску «Устилуг» за адресою: Володимирський район, м. Устилуг, вул. Левінцова, 60, де в присутності власника ОСОБА_4 було вилучено належне останньому на праві користування майно та особисті документи, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz S350D», н.з. НОМЕР_2 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 06.04.2023 року, довідку військово-лікарської комісії № 1653 від 22.03.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вилучене під час огляду місця події майно і документи визнано і долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно, на думку начальника сектору дізнання, полягає у тому, що вилучені в ході огляду предмети є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 358 КК України, є використання завідомо підробленого документа.

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, не можливо зробити висновок, яким чином зазначений у клопотанні автомобіль може мати значення речового доказу у кримінальному провадженні, передбаченому ч.4 ст. 358 КК України.

Жодних доказів того, що вказаний автомобіль марки «Mercedes-Benz S350D», н.з. НОМЕР_2 відповідає вимогам ст. 98 КПК України, дізнавачем ОСОБА_3 суду не надано.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що автомобіль, мобільний телефон та паспорт є доказом злочину, не доведено наявності підстав для накладення арешту, не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання у цій частині.

Щодо документів з ознаками підроблення: тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.04.2023 року та довідки ВЛК №1653 від 22.03.2022 року, то вони підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки мають значення речових доказів у справі і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю ряду слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 42, 170-173, 276-279 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 06.04.2023 року, довідку військово-лікарської комісії № 1653 від 22.03.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , що були виявлені та вилучені 21 лютого 2024 року в ході проведення огляду місця події на території пункту пропуску «Устилуг» за адресою: Володимирський район, м. Устилуг, вул. Левінцова, 60, які належать на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною відчуження, розпорядження та користування даним майном.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвалу слідчого судді належить виконати негайно.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження. Слідчі(процесуальні) дії, в тому числі із використанням арештованого майна проводяться у розумні строки.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя Ірина КУСІК