ЄУН 389/1059/24
Провадження №1-кп/389/39/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 23.02.2024 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Головківка Олександрійського району, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні 6 дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 16.04.20215 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 р. позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іститовим строком на 1 р; 01.07.2015 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.369 КК України до 2 р. позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 р.,

обчинуваченого у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 скоїв пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою та надає права, з метою його витористання; викорастання завідомо підробленого документа, за наступних обставин.

Наприкінці 2023 року у мешканця с. Дмитрівка Кропивницького району Кіровоградської області у ОСОБА_4 виник умисел на отримання у непередбачений законом спосіб посвідчення водія. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, через мережу Інтеренет ОСОБА_4 домовився з невстановленою в ході досудового розслідування особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 21.03.2024 за ч.2 ст.27 ч.1 ст.358 КК України) про виготовлення та подальше придбання у вказаної особи з метою використання у власних цілях посвідчення водія на власне ім`я.

Після цього, наприкінці 2023 року, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспорними засобами», достовірно розуміючи, що такі дії відбуваються в порушення встановленої законодавством України процедури отримання посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» достовірно розуміючи, що такі дії відбуваються в порушення встановленої законодавством України процедури отримання посвідчення водія та, що він сприяє таким чином виготовленню підпробленого документа, передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, через мобільний додаток «Вайбер» для виготовлення підробленого посвідчення водія, тобто офіційного документа, свою фотокартку та персональні дані у вигляді анкетних відомостей; крім того через ТОВ «НОВА ПОШТА» перерахував невстановленій особі на вказаний нею рахунок 12000 грн., чим сприяв вчиненню іншою особою підроблення посвідчення,яке видається установою та надає права з метою його подальшого використання у власних цілях.

Невстановлена досудовим розслідуванням особа, отримавши від ОСОБА_4 фотокартку та персональні дані у вигляді анкентних відомостей, а також грошові кошти, виготовила підпроблене посвідчення водія на його ім`я та передала на виконання попередньої домовленості ОСОБА_4 через ТОВ «НОВА ПОШТА» посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 24.11.2021 на ім`я ОСОБА_4 із зазначеннм органу видачі посвідчення як територіального сервісного центру НОМЕР_2 , виготовлене знакодрукуючим пристроєм із струменевим способом нанесення зображень, яке згідно висновку технічної експертизи документів від 01.03.2024 за №СЕ-19/112-24/2825-ДД, не відповідає аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою та надає права з метою його використання, тобто у кримінальному проступку, передбаченому ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 маючи умисел на використання завідомо підпробленого документа, реалізуючи даний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи підроблене посвідчення водія серія НОМЕР_1 від 24.11.2021, викорисовував його під час керування автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Так, 23.02.2024 близько об 11.40 год. ОСОБА_4 маючи при собі підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_3 , рухався по вул. Центральна у с. Дмитрівка Кропивницького району Кіровоградської області. В цей час, відповідно до вимог ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» працівниками ВП №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області було зупинено вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 24.11.2021, яке, згідно висновку технічної експертизи документів від 01.03.2024 за №СЕ-19/112-24/2825-ДД, не відповідає аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв використання завідомо підробного документа, тобто кримінальний проступок передбачений ч.4 ст.358 КК України.

Таким чином ОСОБА_4 , скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості від 27.03.2024 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим за участю адвоката, відповідно до умов якої сторони угоди у кримінальному провадженні №0000035 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні. При цьому, прокурор та обвинувачений між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на два роки. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання ОСОБА_4 умов угоди, буде підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 його адвокат та прокурор просили затвердити угоду, вказавши, що останню укладено добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_4 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, вказаного у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається у скоєному, завдану шкоду відшкодовано в повному обсязі.

Прокурор зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України.

Захисник в судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши про те, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5ст.27 ч.1 ст.358,ч.4 ст.358 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним тяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження відповідної угоди з прокурором, передбачені ч. 2 ст. 473 та ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного ОСОБА_4 який задовільно характеризується, обставини, які пом`якшують покарання, до яких відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_4 , судом не встановлено, а тому узгоджена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого між ним та прокурором виду та міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Поперпілі у кримінальному провадженні відсутні

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складають 3029,12 грн. та підлягаютьстягненню на користь держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 372, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.03.2024 року між прокурором Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000035 від 23.02.2024.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

- ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов"язані на залучення експерта у розмірі 3029, 12 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучений в ході проведення огляду місця події відкритої ділянки місцевості, що розташована навпроти будинку за адресогю АДРЕСА_2 який зберігається при матеріалах кримінального провадження знищити .

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НОМЕР_4 , копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №538693 від 23.02.2024, надані начальником відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, які зберігаються в матеріалах кримінального провадженння зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, з урахуванням ч.4 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1