Справа № 385/255/24
Провадження № 1-кп/385/51/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження № 0000242 від 17.11.2023 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця Чишино-Ільдикан, Нер-Заводського району, Читинської області, російська федерація, громадянина Росії, з середньою освітою, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, працездатного, який не працює та не навчається, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Бершадського районного суду Вінницької області 19.03.2014 за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 год громадських робіт,

- вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.07.2014 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання строком на 3 роки 6 місяців 25 днів позбавлення волі,

- вироком Кропивницького апеляційного суду від 09.01.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

- вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2019 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання строком на 4 роки 9 місяців позбавлення волі,

- вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.12.2023 за ч. 2 ст. 310 КК України призначено покарання строком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

11 листопада 2023 року приблизно о 11.00 год, ОСОБА_4 перебував по АДРЕСА_2 , де на внутрішній території магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» виявив металеві стійки від торгового стелажу в кількості 6 (шість) штук, належні ОСОБА_5 . У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на вчинення повторного, таємного викрадення вказаного майна.

ОСОБА_4 , діючи невідкладно, реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел, під час дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який неодноразово продовжено, востаннє до 14 лютого 2024 року, з метою таємного викрадення майна, пройшов на внутрішню територію магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . та діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав майно, належне ОСОБА_5 , а саме: 6 (шість) металевих стійок від торгового стелажу, загальною вартістю 3282 гривень.

Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3282 гривень, що становить середньо-ринкову вартість викраденого майна.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того 17 листопада 2023 року приблизно о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи на подвір`ї магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_2 , виявив металеву стійку від торгового стеллажу сірого кольору. У цей час у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна належного ОСОБА_5 .

Діючи невідкладно, реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел, під час дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента Українивід 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який неодноразово продовжено, востаннє до 14 лютого 2024 року, умисно та цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, перебуваючи на подвір`ї магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою повторного таємного викрадення майна взяв до рук металеву стійку від торгового стелажу та попрямував до виходу, однак ОСОБА_4 не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений продавцем магазину ОСОБА_7 , який припинив протиправні дії ОСОБА_4 .

Своїми умисними протиправними діями, що виразилися у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення майна, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 намагався спричинити потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 547 гривень, що становить середньо-ринкову вартість викраденого майна згідно висновку судово-товарознавчої експертизи.

Таким чином, ОСОБА_4 незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 та ч. 3 ст. 15ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини вчинення, вказавши,що протягом 5-6 днів проникав на територію магазину, звідки виносив кожного разу по 2 стійки, поки не був затриманий.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що їй відомо, що в листопаді 2023 року її чоловік виявив ОСОБА_4 , який відтягнувши загорожу з шиферу біля її магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гайворон тягнув з території біля магазину металеву стійку, було викликано поліцію. Подивившись по камерах з`ясувалось, що цей самий чоловік декілька днів раніше теж забрав звідти металеві стійки таким же способом. Пояснила, що загалом було десь 8-10 стійок. претензій до ОСОБА_4 не має.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами та процесуальними доказами, яким судом надано ретельну оцінку, а саме:

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що працює в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гайворон. В листопаді 2023 року помітив, що хтось залазить на територію магазину, а через декілька днів застав ОСОБА_9 , коли той виносив стійки до стелажу. Той пояснив, що здавав метал за гроші. Біля магазину загалом було понад десять стійок, однак зникли всі, крім останньої, з якою побачив ОСОБА_9 ;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що бачив, як ОСОБА_4 брав стійки стелажа біля магазину, які потім здав на метал. Допомагав нести їх - шість штук, на прохання ОСОБА_9 , так як думав, що вони належать йому. А наступного разу, через кілька днів ОСОБА_9 побачили біля цього магазину та викликали поліцію;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстрованого 17.11.2023 за № 0000242 про кримінальне правопорушення, за заявою прийнятою від ОСОБА_5 , відповідно до якої близько 08.30 год 17.11.2023 по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти металеву стійку торгового стелажа однак недовів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі а саме був виявлений власником магазину ОСОБА_8 , який припинив його протиправні дії (а.с. 43-45).

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.11.2023 в якому ОСОБА_5 , будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України повідомила, що 17.11.2023 о 08.30 год по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти металеву стійку торгового стелажа однак недовів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі а саме був виявлений власником магазину ОСОБА_8 , який припинив його протиправні дії (а.с. 46).

- заявою ОСОБА_4 про те, що він надає працівникам поліції добровільний дозвіл проведення огляду місця події за його участі (а.с. 48).

- протоколом огляду місця події від 17.11.2023 слідчого СВ ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 з додатком - до протоколу - фототаблицею, згідно якого місцем події є АДРЕСА_2 , на момент огляду біля магазину за огорожею виявлено ОСОБА_4 а поруч з нам металева конструкція як пояснила власниця магазину ОСОБА_5 дана металева конструкція являється частиною торгового прилавку яку вона зберігала на задньому дворі магазину. ОСОБА_4 пояснив, що дану металеву конструкцію він намагався викрасти для продажу (а.с. 49-53).

- постановою про призначення товарознавчої експертизи слідчого СВ ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 від 17.11.2023, якою призначено товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту-товарознавцю ОСОБА_12 на вирішення якого поставлено наступне питання: яка середня ринкова вартість металевої стійки від торгового стелажу, за цінами які діяли на споживчому ринку України станом на листопад 2023 тобто на момент вчинення кримінального правопорушення (а.с. 59-60);

- висновком експерта складеним 18.11.2023 згідно якого середньо-ринкова вартість металевої стійки від торгового стелажу на момент вчинення злочину, тобто в листопаді 2023 року складає 347 грн (а.с. 61- 62);

- протоколом огляду предмету від 18.11.2023, за яким проведено огляд металевої стійки від торгового стелажу (а.с. 63-64);

- постановою про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 18.11.2023, якою металеву стійку від торгового стелажу визнано речовим доказом в кримінальному провадженні та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 65);

- постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 22.12.2023, якою об`єднано матеріали досудових розслідувань № 0000242 і 0000251 (а.с. 70-71);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстрованого 17.11.2023 за № 0000242 про кримінальне правопорушення, відповідно до якого в період з 10.11.по 14.11.2023 ОСОБА_4 в по АДРЕСА_2 де викрав металеві стійки в кількості 6 штук (а.с 72);

- заявою про надання добровільного дозволу для проведення огляду місця події по АДРЕСА_3 від ОСОБА_13 (а.с. 79);

- протоколом огляду місця події від 09.12.2023 з фототаблицею до нього, де оглянуто територію пункту прийому металу по АДРЕСА_3 та виявлено чотири металеві стійки від торгових стелажів, які вилучено (а.с. 80-84);

- протоколом огляду предметів від 09.12.2023, яким проведено огляд вилучених чотирьох металевих стійок (а.с. 85-86);

- постановою про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 09.12.2023, якою чотири металевих стійки від торгового стелажу визнано речовими доказами в кримінальному провадженні та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 87);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2024, з фототаблицею, в якому відображено як ОСОБА_4 розповів і показав де і як він викрав 6 металевих стійок біля магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гайворон (а.с. 112-114);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2024, з фототаблицею, в якому відображено як ОСОБА_4 розповів і показав де і як він намагався викрасти одну металеву стійку біля магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гайворон (а.с. 115-117).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання перелічених вище доказів недопустимими відсутні.

Також суд вважає дані докази належними та достовірними, такими, що взаємно доповнюють одне одного, є послідовними, відповідають дійсним обставинам справи.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він протягом п`яти - шести днів кожного дня викрадав по дві металевих стійки, оскільки такі спростовуються показаннями свідка ОСОБА_10 , протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2024.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення ним кримінальних правопорушень та незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки) повторно, в умовах воєнного стану, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст.185, ч.3 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Що стосується призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує наступне.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Пом`якшуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому суд не вбачає наявності такої обставини, як щире каяття, яке полягає в тому, що обвинувачений визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалась, зокрема суду не надано доказів того, що обвинувачений намагався відшкодувати завдану шкоду. Тому суд вважає каяття обвинуваченого формальним.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, наявність пом1якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання. Крім того суд враховує позицію потерпілої, яка просить притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, вказавши що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 по першому епізоду, покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, на строк 5 років 3 місяці.

З другим епізодом, по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України суд вважає правильним обрати покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

З врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Також слід врахувати покарання призначене ОСОБА_4 , вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.12.2023, що постановлений після вчинення ним даних кримінальних правопорушень та, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань вироками, остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що дане покарання обвинуваченому, з врахування вказаних вище обставин, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч. 2 ст. 50 та ч.2 ст.65 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого обирався особисте зобов`язання, строк якого завершився 22.02.2024.

Прокурором не заявлялось про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, а суд не вбачає необхідності в застосуванні такого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати в справі відсутні.

Керуючись ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України й призначити йому покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України й призначити йому покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком та покарання, призначеного вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.12.2023 в справі № 385/1991/23, остаточно, за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання відраховувати з дня затримання ОСОБА_4 за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.12.2023 в справі № 385/1991/23 - 15.03.2024.

Речові докази - п`ять металевих стійок від торгового стелажу сірого кольору, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Роз`яснити обвинуваченому, потерпілій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_14

Дата документу 04.07.2024