ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

04 червня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітного ОСОБА_4 - представника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради ОСОБА_6 ,

під час судового розгляду кримінального провадження № 0000292 від 13.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на достатність підстав вважати, що відносно обвинуваченого продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Своє клопотання прокурор обґрунтувала тим, що ОСОБА_4 по місцю реєстрації не проживає, також не проживав за адресою фактичного проживання своєї матері ОСОБА_7 , не прибував на виклики слідчого до Фастівського РУП ГУНП в Київській області, є раніше судимим за умисний злочин, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому, на думку прокурора, є підстави вважати, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, матиме можливість переховуватись від суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також, наразі продовжує існувати ризик, що ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Про наявність даного ризику свідчить те, що обвинуваченому ОСОБА_4 відомі свідки та потерпілий в даному кримінальному провадженні, а саме: йому знайомі свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , остання є його подругою, з якою він підтримує дружні відносини. Разом з цим, потерпілий у вказаному кримінальні провадженні є неповнолітньою особою, якому виповнилося лише 8 років, на яку через його неповнолітній вік може вчинятися тиск щодо зміни раніше наданих показів. До того ж, існує ризик, що обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 матиме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинений під час дії на території України воєнного стану. Окрім того, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, будучи засудженим вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26.09.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Також в ході досудового розслідування встановлено, що після повідомлення обвинуваченому ОСОБА_4 про підозру 14.02.2024 слідчим Фастівського РУП ГУНП в Київській області за погодженням з прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області останній вчинив ще одне кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України у іншому кримінальному провадженні, де йому також вже повідомлено про підозру 05.04.2024 слідчим Могилів-Подольським РУП ГУНП в Вінницькій області. Також, прокурор просила визначити розмір застави, в сумі, яксм визначалась під час обрання запобіжного заходу судом.

Захисник ОСОБА_5 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечували щодо продовження останньому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши позиції сторін кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

Згідно ч. 2 ст. 492 КПК України, тримання під вартою може застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що тримання під вартою є найсуворішим і винятковим запобіжним заходом. При цьому, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене у випадках, на підставі та в порядку, передбаченому законом.

У КПК України встановлені випадки і процедура позбавлення свободи з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього в силу статусу обов`язків, а також з метою вжиття превентивних заходів, про які вказано у статті ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину проти власності, покарання за який передбачено у виді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років, який було вчинено під час під час дії на території України воєнного стану.При цьому, ОСОБА_4 будучи в засудженим вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26.09.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, знову обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення. До того ж, після повідомлення про підозру 14.02.2024 слідчим Фастівського РУП ГУНП в Київській області за погодженням з прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні ще одного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у іншому кримінальному провадженні, де йому було повідомлено про підозру 05.04.2024 слідчим Могилів-Подольського РУП ГУНП в Вінницькій області.

Враховуючи вищевикладене, з огляду також і на ті обставини, що неповнолітній ОСОБА_4 по місцю реєстрації не проживає, також не проживав за адресою фактичного проживання своєї матері ОСОБА_7 , не прибував на виклики слідчого до Фастівського РУП ГУНП в Київській області, а також усвідомлюючи покарання, що загрожує йому в разі визнання судом винуватим, продовжує існувати ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того також продовжує існувати ризик, що ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі свідки та потерпілий в даному кримінальному провадженні, а саме: йому знайомі свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , остання є його подругою, з якою він підтримує дружні відносини. При цьому, потерпілий у вказаному кримінальні провадженні є неповнолітньою особою, якому виповнилося лише 8 років, на яку через його неповнолітній вік може вчинятися тиск щодо зміни раніше наданих показів.

Оцінюючи вищенаведені обставини в сукупності, приходжу до висновку, що ризики можливого ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення під час судового розгляду даного кримінального провадження є доведеними, а тому клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідним для запобігання ризикам передбаченими ст. 177 КПК України.

Більш м`який запобіжний захід, у тому числі цілодобовий домашній арешт, може виявитись недостатніми для запобігання наведеним вище ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, а саме: в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись статтями 177, 183, 194, 369-372, 492 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 02 серпня 2024 року включно.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень, яка може бути внесена як самою обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на: р/р НОМЕР_1 , МФО 820172, , банк отримувача (ГУ ДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим у справі.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави два місяці.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово суд, прокурора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_10