Справа № 638/7317/20
Провадження № 1-кп/638/373/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

з участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 11.01.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 4 статті 358, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в червні 2019 року, точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я ОСОБА_5 (більш точні дані в ході проведення досудового розслідування не встановлені) завідомо підроблений документ довідку про доходи, видану ТОВ «ІНВЕСТОР-АТІКА» () від 03.06.2019, відповідно до якої він працює на ТОВ «ІРВЕСТОР-АТІКА» () на посаді контролера торгових точок і загальна сума його доходу за період з грудня 2018 року по травень 2019 становить 110 446,00 грн., на вказаному підприємстві ОСОБА_4 , ніколи не працював.

В подальшому ОСОБА_4 , 06.06.2019 знаходячись у приміщенні відділення банку № НОМЕР_1 АТ «Мегабанк» (, зареєстрований Національним банком України, МФО 300001), розташований за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 39 умисно використав вищезазначений завідомо підроблений документ, шляхом надання кредитному представнику АТ «Мегабанк» на підставі чого був укладений кредитний договір №182-165-852-2-19-Г від 06 червня 2019 року, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_4 , кредит у розмірі 110 446,00 грн.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів №10/7/167СЕ-20 від 24.04.2020 зображення відбитку штампу печатки ТОВ «ІНВЕСТОР-АТІКА» №31061545 у верхньому лівому куті довідки про доходи від 03.06.2019 відтворене за допомогою кольорового знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом друку.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Крім того, в червні 2019 року, більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 познайомився із хлопцем на ім`я ОСОБА_5 (інші більш точні дані вказаної особи в ході досудового слідства не встановлені), який запропонував йому заробити грошові кошти. Невстановлений хлопець на ім`я ОСОБА_5 пояснив, що надасть йому підробні документи, які будуть засвідчувати його як іншу особу, з якими ОСОБА_4 повинен бути звернутись до банку, отримати кредит, а отримані грошові кошти передати вищезазначеному хлопцю за що отримати грошову винагороду.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 маючи прямий умисел на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами шляхом обману, діючи з корисливих мотивів та не маючи наміру в подальшому повертати отримані в кредит грошові кошти в денний час, більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено, зустрівся з невстановленим хлопцем на ім`я АДРЕСА_2 , прибув з ним до відділення банку № НОМЕР_1 АТ «Мегабанк», розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрілись з невстановленим в ході досудового слідства чоловіком, який в подальшому виступив поручителем по договору кредитування.

При цьому, не встановлений в ході досудового розслідування хлопець на ім`я ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 пакет документів, які засвідчували його особу, як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме паспорт громадянина України « НОМЕР_2 », виданий Холодногорським (Ленінським) районним відділом у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (6316) 22.09.2018, карту фізичної особи-платника податків № НОМЕР_3 та довідку про доходи, видану ТОВ «ІНВЕСТОР-АТІКА» () від 03.06.2019, відповідно до якої він працює на ТОВ «ІНВЕСТОР-АТІКА» () на посаді контролера торгових точок і загальна сума його доходу за період з грудня 2018 року по травень 2019 становить 110 446,00 грн., де останній ніколи не працював.

Після чого, ОСОБА_4 , разом з невстановленим в ході досудового розслідування чоловіком прослідували до вищезазначеного відділення АТ «Мегабанку» для отримання грошового кредиту.

Після чого, ОСОБА_4 не маючи наміру в подальшому повертати отримані у кредит грошові кошти надав представнику кредитної установи підроблені документи, які раніше отримав від невстановленої особи на ім`я ОСОБА_5 , та засвідчували його особу, як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме паспорт громадянина України « НОМЕР_2 », виданий Холодногорським (Ленінським) районним відділом у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (6316) 22.09.2018, картку фізичної особи-платника податків № НОМЕР_3 , які не встановлені при проведенні досудового розслідування та довідку про доходи, видану ТОВ «ІНВЕСТОР-АТІКА» () від 03.06.2019, відповідно до якої він працює на ТОВ «ІНВЕСТОР-АТІКА» (), вилучені в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, де він ніколи не працював, в якій містилась інформація про працевлаштування останнього на вказаному підприємстві на посаді контролера торгових точок та отримання стабільного доходу за період з грудня 2018 року по травень 2019 становить 110 446,00 грн. Відповідно до висновку судово-технічної експертизи №10/7/167СЕ-20 від 24.04.2020 зображення відбитку штампу печатки ТОВ «ІНВЕСТОР-АТІКА» №31061545 у верхньому лівому куті довідки про доход від 03.06.2019 відтворене за допомогою кольорового знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом друку.

Поручителем за кредитним договором виступила невстановлена в ході досудового розслідування особа, яка надала відповідний пакет документів на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі документів, які ОСОБА_4 надав працівнику АТ «Мегабанк», таким чином ввівши у оману працівника кредитної установи відділення банку № НОМЕР_1 АТ «Мегабанк», що нібито він офіційно працевлаштований на ТОВ «ІНВЕСТОР-АТІКА» та отримує стабільний заробіток, між ним та АТ «Мегабанк» було укладено кредитний договір №182-165-852-2-19-Г від 06 червня 2019 року на отримання грошового кредиту в розмірі 228 920,00 грн.

Після чого, ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні відділенні банку № НОМЕР_1 АТ «Мегабанк», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 39 отримав грошові кошти за укладеним кредитним договором в розмірі 228 920,00 грн. не маючи намір в подальшому повертати отримані в банку грошові кошти та маючи намір за попередньою домовленістю передати вказані грошові кошти невстановленій особі на ім`я ОСОБА_5 для отримання за вчинені дії грошової винагороди та не маючи в подальшому наміру повертати отримані в кредит грошові кошти покинув вказане відділення банку.

В подальшому, ОСОБА_4 повернувся до чоловіка на ім`я ОСОБА_5 , передавши йому отримані кошти у сумі 228 920,00 грн., за що від останнього отримав грошову винагороду в розмірі 1500,00 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, тобто шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вже сплив строк притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Як визначено у частині 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно частини 1 статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законодавством України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, який у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до кримінального проступку (станом на час розгляду справи) та частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, який відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Згідно частини 5 статті 49 Кримінального кодексу України, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-2, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 має бути звільнений від кримінальної відповідальності, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення-проступку, а саме з червня 2019 року минуло понад 5 років та вказане правопорушення не пов`язане зі злочинами проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-2, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів, встановлення наявності або відсутності події і складу кримінального правопорушення та винуватості ОСОБА_4 у його вчиненні.

Окрім цього, ОСОБА_4 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2023 року оголошено у розшук.

15.01.2024 року обвинувачений з`явився до суду та був повідомлений про дату слухання справи, що підтверджується відповідною розпискою. Також обвинуваченим було надано пояснення, що судові повістки про виклик до суду не отримував, оскільки не проживав за адресою, вказаною в обвинувальному акті.

Згідно з частиною 2 статті 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (стаття 49 КК України), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення судового провадження, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Згідно постанови Верховного Суду судової палати Касаційного кримінального суду від 18 вересня 2018 року під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).

Водночас матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_4 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від суду, оскільки обвинувачений не отримував повідомлень про його виклик до суду.

В матеріалах кримінального провадження містяться почтові повідомлення в яких підпис обвинуваченого відсутній.

Ухвали про привід обвинуваченого до суду, органом досудового розслідування виконано не було, оскільки в матеріалах справи містяться рапорти на виконання ухвал про привід обвинуваченого, оскільки встановити місцезнаходження обвинуваченого не надалось можливим.

При цьому після оголошення у розшук, обвинувачений надав пояснення, що не ухиляється від суду, проживає за іншою адресою, ніж та, яка вказана в обвинувальному акті, повістки не надходили, а тому про дату та час судового розгляду не знав.

За таких обставин суд вважає, що обвинувачений не знав про дату та час судового розгляду і не ухилявся від явки до суду.

За таких обставин підстави для зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності відсутні.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених статтею 49 Кримінального кодексу України, обвинувачений ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 4 статті 358, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закриттю на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 118 КПК України визначено, що процесуальні витрати складаються із: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.

У кримінальному провадженні наявні витрати за проведення судово-технічної експертизи №10/7/167СЕ-20 від 24.04.2020 року у сумі 1 634,50 грн.

Згідно з приписами частини 1 статті 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціалістів, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави - документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Згідно правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів частини 2 статті 122, статті 124 КПК України витрати на проведення вищенаведених експертиз необхідно віднести на рахунок держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов заявлено не було.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Відповідно до ст. 49 КК України, керуючись ст. ст. 284-286, 370-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 4 статті 358, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України на підставі статті 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 4 статті 358, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України - закрити.

Витрати за проведення судово-технічної експертизи №10/7/167СЕ-20 від 24.04.2020 року у сумі 1 634,50 грн. - віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківському апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 11.07.2024 року.

Головуючий: