ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8534/24

Провадження № 11-сс/4820/248/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000305, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Хмельницький, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2023 року № 0000305 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 статті 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме вимоги статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», вірогідно знаючи, що амфетамін є психотропною речовиною, обіг якого обмежено, маючи корисливий мотив, направлений на незаконний збут амфетаміну, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, при невстановлених досудовим слідством обставинах, але не пізніше 21 травня 2024, незаконно придбала з метою подальшого незаконного у невстановленої слідством особи порошкоподібну речовину світло жовтого кольору, загальною масою 257,9 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено (амфетамін), масою 20,362 г, що перевищує 15 грам, тобто в особливо великих розмірах, яку в подальшому незаконно зберігала за місцем свого проживання, з метою збуту.

21 травня 2024 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_7 затримано на підставі статті 208 КПК України, 22 травня 2024 року їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України.

23 травня 2024 року на розгляд слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2024 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21 червня 2024 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник підозрюваної звернулася до апеляційного суду зі скаргою на ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якій просить скасувати цю ухвалу та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків за частиною 5 статті 194 КПК України.

Обґрунтовуючи свою скаргу захисник наголошує, що органи досудового розслідування не навели у клопотанні ґрунтовних аргументів щодо існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Захисник вважає, що ризик переховування особи від органів досудового розслідування та суду може бути усунений шляхом застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту з покладенням обов`язку здати паспорт громадянина України для виїзду закордон.

ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де мешкають її матір, дядько, бабуся. Вона одружена, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, має стале коло родичів, що спростовує твердження слідчого про її слабкі соціальні зв`язки.

Щодо ризику впливу на свідків, то захисник зазначає про відсутність наразі таких у межах цього кримінального провадження. Так само не доведений ризик впливу на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки згадки про таких у витягу з ЄРДР та повідомленні про підозру ОСОБА_7 відсутні.

Ризик вчинення ОСОБА_7 інших аналогічних кримінальних правопорушень також не обґрунтований. ОСОБА_7 раніше не судима, у повідомленні про підозру міститься згадка лише про один епізод вчинення нею кримінального правопорушення, тому відсутні підстави стверджувати, що її поведінка буде направлена на вчинення інших правопорушень.

Відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 може знищити, сховати, спотворити будь-яку річ чи документи, що мають значення для цього кримінального провадження, оскільки всі речові докази та документи зберігаються в органах досудового розслідування та доступу у ОСОБА_7 до них немає.

Також захисник заперечує щодо неможливості та відсутності підстав для застосування до підозрюваної застави з покладенням на неї відповідних обов`язків.

Позиції учасників судового провадження

Підозрювана ОСОБА_7 була повідомлена належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду через адміністрацію ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», через відсутність світла в місці утримання не брала участі у судовому засіданні, враховуючи, що підозрювана з клопотанням про участь в апеляційному розгляді не звертався, в апеляційній скарзі захисника не порушується питання про погіршення її становища, її участь у апеляційному розгляді не є обов`язковою, у зв`язку з чим колегія суддів, з`ясувавши думку присутніх учасників провадження, прийняла рішення про проведення апеляційного розгляду у відсутність підозрюваної, відповідно до вимог ч.4 ст.401, ч.4 ст.405, 422 КПК України, з урахуванням також позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25.10.2023, у справі №211/111/22, провадження №51-3720км23.

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги та просила застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або заставу з покладенням відповідних обов`язків.

Прокурор не визнав апеляційних вимог, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, зазначивши, що підозра є обґрунтованою, існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий в клопотанні, тому обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи застави не буде запобігати цим ризикам та не забезпечить виконання покладених на неї обов`язків. Крім того, зазначив, що за цим кримінальним провадженням чоловіка підозрюваної також затримано за вчинення аналогічного злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалом провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

В апеляційній скарзі захисник оскаржує наявність ризиків для застосуваннядо ОСОБА_7 саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, що зазначені у клопотанні слідчого ризики можуть бути нівельовані шляхом застосування до підозрюваної цілодобового домашнього арешту чи застави з покладенням відповідних обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити перелічені вище дії. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 1, пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини 3 статті 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею ухвалено з дотриманням зазначених вимог національного законодавства та з урахуванням практики ЄСПЛ, тому колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді.

Слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2023 року № 0000305 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 статті 307 КК України, 21 травня 2024 року було затримано на підставі статті 208 КПК України ОСОБА_7 та 22 травня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України.

Так, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_7 , відповідно до вимог статей 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини справи, вказані у клопотанні слідчого та додані до клопотання докази, і дійшов вмотивованого висновку, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, а також підтверджують існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, зазначених слідчим в клопотанні.

У колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості повідомленої органами досудового розслідування підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах справи є об`єктивна інформація, що свідчить про те, що ОСОБА_7 могла вчинити інкриміноване правопорушення. Окрім того, обґрунтованість підозри не оскаржується стороною захисту.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Ухвалюючи рішення за клопотанням слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , слідчий суддя з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється остання (особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна), та обставин, передбачених статтею 178 КК України (даних про особу підозрюваної, її соціальні зв`язки, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання), дійшов висновку, що існують ризики за статтею 177 КПК України, а саме підозрювана ОСОБА_7 може:

- потенційно переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину та зважаючи на покарання, яке їй загрожує у випадку визнання винуватою, у виді позбавлення волі на тривалий строк та конфіскація майна, а тому цей ризик є достатньо високим;

- незаконно впливати на свідків та підозрюваних, оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено всіх осіб, які причетні до вчинення кримінальних правопорушень та тих, від кого ОСОБА_7 отримала психотропну речовину в особливо великому розмірі, у кого вона придбала чи отримала ваги, поліетиленове упакування та інші підручні засоби та навики для фасування наркотичної речовини та подальшого її збуту. Окрім того, її чоловікові ОСОБА_8 також повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, з яким підозрювана проживала до затримання, тому ризик впливу на нього є високим;

- вчинювати інші кримінальні правопорушення та продовжити займатися злочинною діяльністю, оскільки підозрювана за місцем проживання зберігала психотропну речовину в особливо великому розмірі та інші речі, вилучені під час обшуку, що ймовірно могли використовуватися як знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Зазначене, на думку слідчого судді, свідчить про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_7 .

Окрім цього, слідчий суддя дійшов висновку, що у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, що цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини. Позитивна характеристика підозрюваної, її сімейний стан (одружена), відсутність у минулому судимості не нівелюють встановлені вище ризики.

Отже, ухвалюючи рішення про задоволення клопотання слідчого щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виснував, що досудовим розслідуванням доведена наявність як обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, так і ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які виправдовують застосування до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Водночас застосування більш м`якого запобіжного заходу не запобігатиме виникненню встановлених слідчим суддею ризиків.

Відповідно до практики ЄСПЛ, у рішеннях по справах «Каучор проти Польщі» від 03.02.2009 року, та «Александр Макаров проти Росії» від 12.03.2009 року, Суд вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою, а врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Тож, колегія суддів погоджується з наведеними висновками слідчого судді та вважає, що він цілком дотримався вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

Посилання сторони захисту на те, що слідчим суддею не було взято до уваги, що підозрювана ОСОБА_7 має постійне місце проживання, одружена, позитивно характеризується за місцем постійного проживання та має стале коло родичів, є необґрунтованими, оскільки вказані обставини слідчий суддя враховував та дійшов висновку, що вони не стали для підозрюваної стримуючим фактором для вчинення протиправних дій, про які ОСОБА_7 повідомлено про підозру, та наразі не є підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_7 підозрюється у незаконному зберіганні з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах саме за місцем свого проживання.

Доводи захисника про неможливість впливу на підозрюваних чи свідків, на думку колегії суддів, є неспроможними. Ризик впливу на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні доведений, більшість з осіб встановлені та відомості про них внесені до ЄРДР. Досудове розслідування перебуває на початковому етапі, особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, тобто свідки, а також інші особи, які можуть бути причетні до вчинення цих кримінальних правопорушень, ще не допитані, відтак у разі застосування до підозрюваної запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, це дозволить їй чинити тиск та/або будь-яким іншим чином впливати на цих осіб з метою зміни ними показань про обставини провадження.

Більш того, чоловік підозрюваної ОСОБА_8 також є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні та затриманий у порядку статті 208 КПК України. Так само і рідний брат підозрюється у вчиненні аналогічних кримінальних правопорушень. Зазначене також свідчить про нестабільність соціальних зв`язків підозрюваної.

Щодо доводів захисника стосовно того, що немає підстав вважати, що підозрювана буде вчиняти нові кримінальні правопорушення, колегія суддів зауважує, що кількість вилученої психотропної речовини та інших допоміжних для її пакування речей у помешканні підозрюваної свідчить про тривалий час систематичного вчинення цього злочину з метою отримання грошової винагороди. Та оскільки ОСОБА_7 не працевлаштована, то з метою отримання коштів для проживання, навіть перебуваючи під домашнім арештом чи заставою, зможе продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Колегія суддів наголошує, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваним та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в такому випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Ризик знищення, приховання чи спотворення будь-яких речей чи документів, що мають значення для цього кримінального провадження, слідчим у клопотанні не зазначався, слідчим суддею не встановлювався, тому заперечення захисника щодо існування такого колегією суддів не береться до уваги.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, до підозрюваної. досліджувалися слідчим суддею та колегією суддів апеляційного суду, але не знайшли свого підтвердження. З огляду на сукупність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, з урахуванням обставин цього кримінального провадження, застосування до підозрюваної іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту чи застави, не забезпечить її належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти встановленим ризикам.

Колегія суддів також звертає увагу на вимоги п.5 ч.4 ст.183 КПК України, згідно яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тому доводи сторони захисту про відсутність у слідчого судді підстав для не застосування застави не заслуговують на увагу.

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, оскільки викладені в ній обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Слідчий суддя дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2024 року про обрання щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 червня 2024 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2