СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5376/24
пр. № 1-кп/759/1037/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001495 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.09.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24.07.2023 за ч. 5 ст. 407 КК України до5 років позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_1 .

25.02.2022 ОСОБА_3 призвано на військову службу до лав Збройних Сил України під час мобілізації на особливий період, відповідно до указу Президента України №69/22 від 24.02.2022 командиром військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.02.2022 №39 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини та всі види забезпечення та призначено на посаду старшого кухара їдальні вказаної військової частини.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 11.08.2023 № 30-РС старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду пекаря польового механізованого хлібзаводу продовольчого складу військової частини НОМЕР_2 .

Будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації на особливий період, старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час дії воєнного стану старший солдат ОСОБА_3 вчинив злочини проти порядку несення військової служби (військові злочини) за наступних обставин.

Так, пекар польового механізованого хлібзаводу продовольчого складу військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_3 у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів, та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників), в умовах воєнного стану, близько 08.40 годин, 21.08.2023 самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

04.12.2023 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, старший солдат ОСОБА_3 самостійно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (вул. Олени Теліги, 8, м. Київ).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.5 ст. 407 КК України вірна, оскільки він будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину, на термін тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який негативно характеризується, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, судимий, вчинив злочин в період відбуття покарання з випробуванням, його відношення до скоєного. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України, суд вважає необхідним частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 невідбуту ним частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24.07.2023.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання по даному вироку частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24.07.2023 та остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 призначити у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 20.05.2024.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1