Справа № 950/1984/23
Номер провадження 1-кп/950/93/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2023 за № 0000103 від 09.01.2024, 20.07.2023 за № 0000221 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козельне, Недригайлівського району, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.02.2024 Недригайлівським районним судом в Сумській області за ч. 1 ст. 286-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів покарання у виді 1 року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та 126-1 КК України,

сторони кримінального провадження, присутні у судовому засіданні: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 ;

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 , близько 13 години 00 хвилин 27.06.2023 спільно з його вітчимом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували у кімнаті літньої кухні господарства, в якому проживають по АДРЕСА_1 . У цей час в ході спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виникла сварка, під час якої останній, вчиняючи домашнє насильство, тобто діяння фізичного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», маючи умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень своєму вітчиму, перебуваючи в кімнаті літньої кухні, наніс потерпілому ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в область лівої частини грудної клітини.

Внаслідок вищезазначених умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження, а саме: синець у верхній частині грудної клітини, які відповідно висновку судово-медичної експертизи № 257 від 06.11.2023, кваліфіковано як легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: «умисне легке тілесне ушкодження».

Також, ОСОБА_3 став на шлях вчинення протиправних дій та вчинив умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи за наступних обставин:

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до свого вітчима ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань останнього, а також погіршення якості його життя, що виразилось у формі втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку.

Так, о 20 год. 30 хв. 08.05.2023, о 20 год. 00 хв. 09.05.2023 та о 20 год. 30 хв. 09.05.2023 ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство по відношенню до свого вітчима- ОСОБА_5 , що виразилося в тому, що він висловлювався в його адресу брутальною лайкою, виганяв з будинку, не причинивши фізичного болю, чим вчинив психологічне насильство по відношенню до останнього.

За вказані дії постановою Лебединського районного суду Сумської області від 06.06.2023 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Крім, цього о 20 год. 00 хв. 26.06.2023 та о 01 год.00 хв. 27.06.2023 ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство по відношенню до свого вітчима- ОСОБА_5 , що виразилося в тому, що він висловлювався в його адресу брутальною лайкою, виганяв з будинку, не причинивши фізичного болю, чим вчинив психологічне насильство по відношенню до останнього.

За вказані дії постановою Лебединського районного суду Сумської області від 28.06.2023 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_3 по відношенню до потерпілого ОСОБА_5 , останньому завдано емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття.

Не зупиняючись на вчиненому, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення домашнього насильства відносно свого вітчима ОСОБА_5 , близько 16 год. 00 хв., 18 липня 2023 року ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати вітчима ОСОБА_5 , виражаючись в його адресу нецензурною лайкою, словесно погрожував фізичною розправою та виганяв з будинку, чим завдав шкоди його психологічному здоров`ю та порушив спокій останнього.

Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_3 по відношенню до потерпілого ОСОБА_5 , останній зазнав психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах, погрозах, які викликали у останнього психологічні страждання та погіршення якості його життя.

У зв`язку з вчиненням дій, які виразились в умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства стосовно свого вітчима ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останнього та сімейних відносин.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілого.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій справу просив розглядати без його участі, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, зважаючи на ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Досліджені в судовому засіданні докази, підтверджують фактичні обставини справи, узгоджуються між собою, як кожен окремо, так і у сукупності та взаємозв`язку є послідовними, логічними, такими, що не суперечать один одному. Жоден доказ не спростовано та не поставлено під сумнів.

За таких обставин, суд вважає доведеною в повному обсязі вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України, є відповідно кримінальним проступком та нетяжким злочином.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Частиною 2 ст. 61 Конституції України визначено принцип індивідуалізації покарання. З урахуванням положень ст. 65 КК України суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи таке покарання. Призначене покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути співмірним злочину. Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини справи, зокрема систематичні насильницькі дії ОСОБА_3 по відношенню до вітчима, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства в умовах виправної установи на строк, який передбачений санкцією статті 126-1 КК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Також суд враховує, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив до постановлення попереднього вироку Недригайлівського районного суду Сумської області від 22.02.2024 за ч. 1 ст. 286-1 КК України, яким призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, а тому суд, вважає необхідним призначити йому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у виді 1 року позбавлення волі, та з застосуванням ч. 3 ст. 70 КК України, призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Цивільний позов не заявлений, речові докази та витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин;

- за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням, призначеного за вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 22.02.2024, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 року позбавлення волі, та з застосуванням ч. 3 ст. 70 КК України, призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_3 з метою направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1