печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7687/24-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000736 від 25.08.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 297-1, 297-2, 297-3, 297-4 КПК України, про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000736 від 25.08.2023 стосовно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Як зазначається у клопотанні, Першим відділом Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000736 від 25.08.2023, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги клопотання.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши надані сторонами матеріали, приходить наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади рф та службових осіб з числа керівництва збройних сил рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і збройних сил рф як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам рф, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування чорноморського флоту рф на території України - в АР Крим та м. Севастополі.

У березні - квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11 травня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганская Народная Республика» (далі - «ЛНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

У результаті зазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів російської федерації на території Луганської області так званої «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Тим часом, всупереч Статуту Організації Об`єднаних Націй, Конституції України та Законам України керівництвом незаконно створеного на тимчасово окупованій території Луганської області правоохоронного органу - так званого «Министерства внутренних дел Луганской Народной Республики» (мовою орригіналу), затверджено низку законодавчих актів, які регулюють функціонування та діяльність вищевказаного органу, а саме: Закон Луганской Народной Республики от 25.06.2014 № 14-I «О системе исполнительных органов государственной власти Луганской Народной Республики», постановление «Совета Министров Луганской Народной Республики» від 11.04.2015 № 02-04/91/15 «Об утверждении Положения о Министерстве внутренних дел Луганской Народной Республики», Указ Главы Луганской Народной Республики от 01.03.2018 № УГ-139/18 «Об утверждении Положения о Министерстве внутренних дел Луганской Народной Республики», (мовою оригіналу).

19.02.2022 керівництвом рф в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Луганської області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації (далі - рф) ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.

24.02.2022 року на виконання вказаного наказу військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

У вересні 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, який з 24.06.2018 по 06.07.2018 проходив службу в ГУНП в Луганській області, маючи спеціальне звання - лейтенант поліції, присвоєного наказом НПУ від 18.06.2018 № 555о/с, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, з метою переслідування своїх особистих інтересів та маючи злочинний умисел на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі, в так званому «Станично-Луганский РОВД МВД ЛНР» (мовою оригіналу), який розташований у смт. Станиця Луганська, Луганської області, та реалізуючи вказаний злочинний умисел, вступив у злочинну змову з представниками окупаційних військ російської федерації та представниками так званої «лнр», та отримавши від них пропозицію зайняти посаду в незаконно створеному правоохоронному органі, у так званому «Станично-Луганский РОВД МВД ЛНР» (мовою оригіналу), в порушення вимог Конституції України та Законів України добровільно, умисно погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 у вересні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянином України, перебуваючи на території смт. Станиця Луганська, Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання на зайняття посади в окупаційному органі держави-агресора, умисно зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, що здійснює свою протиправну діяльність на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме «Станично-Луганский РОВД МВД ЛНР» (мовою оригіналу).

11.08.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Зокрема, вина ОСОБА_6 підтверджується протоколами допиту свідків, протоколами оглядів та іншими доказами у своїй сукупності, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.03.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 29.03.2023; протоколом допиту світка ОСОБА_10 від 27.03.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 27.03.2023; протоколом огляду від 05.05.2023; протоколом огляду від 27.03.2023 матеріалами оперативних підрозділів, здобутих на підставі доручень слідчого; іншими матеріалами кримінального провадження, які у своїй сукупності надають підстави стверджувати щодо вчинення ОСОБА_6 злочину.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру у день його складення, тобто 07.08.2023, зазначене повідомлення 11.08.2023, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: газета Кабінету міністрів України «Урядовий кур`єр» (випуск № 161 (7559) від 11.08.2023) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, тобто особа вважаються повідомленою про підозру у встановленому законом порядку. Копію повідомлення про підозру вручено під підпис захиснику за призначенням - адвокату ОСОБА_4 .

Також, опубліковані в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: газета Кабінету міністрів України «Урядовий кур`єр» (випуск № 161 (7559) від 11.08.2023) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковувались повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо необхідності явки останнього до органу досудового розслідування на 21.08.2023 о 13 год. 00 хв., на 22.08.2023 о 13 год. 00 хв., на 23.08.2023 о 13 год. 00 хв.

Проте, у визначений час підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не з`явився, жодних звернень щодо неможливості явки до органу досудового розслідування не скерував.

Постановою слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором у провадженні - прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , від 25.08.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук та зупинено досудове розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. Розшук підозрюваного ОСОБА_6 доручено здійснювати оперативним працівникам Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Відповідно до відповіді Луганського Управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» № 147/42-842/2023 від 08.09.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до відповіді на запит з Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, інформація відносно ОСОБА_6 щодо перебування у полоні, незаконного позбавлення волі, захоплення, утримання незаконними збройними формуваннями т.зв «лнр», «днр» або зс рф - відсутня.

Згідно з листом ДЗНД СБ України від 16.05.2023 № 5/4/2-7141, наданим на виконання доручення слідчого, ОСОБА_6 здійснив перетин державного кордону України через пункт пропуску «Гоптівка» 24.06.2018 у напрямку до росії, відомості про що містяться в системі обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон («Аркан»).

Матеріалами кримінального провадження повністю підтверджується факт умисного переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2024 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 після повідомлення про підозру переховувався від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності на тимчасово окупованій території Луганської області.

У відповідності до вимог ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів передбачених частинами другою - п`ятою статті 191 КК України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Згідно з ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Відповідно до п.201 Перехідних положень КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо певної категорії злочинів стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Разом з тим, слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, позбавлений можливості оцінки доказам. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Такі обставини прямо та беззаперечно свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим оголошений в розшук.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000736 від 25.08.2023 стосовно ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 297-1, 297-3, 297-4 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000736 від 25.08.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1