Справа № 755/8302/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000779 від 25.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Овруч, Житомирської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, офіційно не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , на початку травня 2022 року, більш точний час дізнанням не встановлено, у невстановлений дізнанням час доби перебувала по АДРЕСА_3 , де на землі виявила паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 10.06.1997 Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цей час, у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння паспортом громадянина України з метою його використання, при цьому не маючи наміру подальшого його повернення до уповноважених органів, реалізовуючи свій протиправний умисел на заволодіння чужим паспортом громадянина України, з метою його подальшого використання, у власних цілях, з порушенням законного порядку, установленого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон», підняла із землі та почала зберігати при собі з метою подальшого незаконного використання паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 10.06.1997 Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно бази даних ІПНП МВС України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 10.06.1997 Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , втрачений 30.03.2011, про що у Лубенському МРВ УМВС України прийнято відповідну заяву.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується y вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України, а саме у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом.

У подальшому, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, перебуваючи за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_2 , у невстановлений дізнанням час, з метою незаконного використання паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 10.06.1997 року Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що вказаний документ посвідчує особу власника та є підтвердженням громадянства України, а також достовірно знаючи про порядок оформлення та видачі паспортів громадянина України таким чином завідомо посягаючи на встановлений державою порядок видачі паспортів громадянина України, водночас розуміючи, що вона не має можливості використати раніше отриманий паспорт через різницю в ототожнюючих особу фотокартках, ОСОБА_3 , використовуючи фотокартку для документів зі своїм зображенням, за допомогою леза від`єднала існуючу у паспорті фотокартку на першій сторінці із зображенням власника паспорта, на місце якої на першій сторінці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 10.06.1997 Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто вклеїла належну їй фотокартку, тим самим вчинила підроблення офіційного документа, який видається установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи.

Відповідно до висновку експерта від 09.06.2023 № CE-19/111-23/27067- ДД на першій сторінці паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , вносилися зміни до первинного змісту документа шляхом переклеювання фотокартки.

Згідно бази даних ІПНП МВС України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 10.06.1997 року Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , втрачений 30.03.2011 року, про що у Лубенському МРВ УМВС України у Полтавській області 30.03.2011 року, прийнято відповідну заяву.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, а саме у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання підроблювачем.

Крім того, ОСОБА_3 , приблизно о 20 годині 00 хвилин, 24.05.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , була зупинена дільничним інспектором поліції з метою перевірки документів на підставі Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», попросили ОСОБА_3 пред`явити документи, що посвідчують її особу.

У цей час, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на використання завідомо підроблених документів. Діючи з метою реалізації свого умислу на використання завідомо підробленого документа - паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 10.06.1997 року Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на законну вимогу дільничних інспекторів поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, ОСОБА_3 пред`явила паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 10.06.1997 Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достеменно знаючи, що даний документ підроблений, а саме: вклеєне фото всупереч законному порядку.

Відповідно до висновку експерта від 09.06.2023 № CE-19/111-23/27067- ДД: на першій сторінці паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , вносилися зміни до первинного змісту документа шляхом переклеювання фотокартки.

Згідно бази даних ІПНП МВС України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 10.06.1997 Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , втрачений 30.03.2011, про що у Лубенському МРВ УМВС України у Полтавській області 30.03.2011 прийнято відповідну заяву.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала у повному обсязі, щиро розкаялася та пояснила, що точної дати не пам`ятає, знайшла на вулиці паспорт на ім`я ОСОБА_5 , так як свій паспорт вона загубила, вирішила скористатися знайденим паспортом, в подальшому вклеїла в знайдений паспорт свою фотографію та залишила його собі для подальшого використання, однак в подальшому була зупинена працівниками поліції з метою перевірки документів, під час якого у неї був вилучений підроблений паспорт.

Обвинувачена ОСОБА_3 щиро каялася у скоєному, розуміє, що вчинила погано, підтвердила всі обставини викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння нею кримінального правопорушення, відповідають дійсності.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй органом досудового слідства кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали, що характеризують особу обвинувачену, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 358 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом, підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання підроблювачем чи іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, особу обвинуваченої, яка офіційно не працює, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити їй покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 510 гривень 00 копійок.

- за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 680 гривень 00 копійок.

- за ч. 4 ст. 358 КК України- у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме оптичний диск формату DVD-R, з написом «HP», ємністю 4.7. Gb, на якому міститься відеозапис проведеного огляду місця події за участю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , що містить інформацію про кримінальний проступок, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками підробки, картку платника податків на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що були вилучені 24.05.2023 року у ОСОБА_3 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1912 гривень 00 коп. за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/28844-ДД від 08.06.2023 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: