ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року

м. Київ

справа № 361/393/22

провадження № 51-6667км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0001482, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2023 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. Кримінальне провадження № 0001482, внесене в ЄРДР 15 травня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року апеляційну скаргу прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2023 року повернуто особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Як зазначає прокурор, суд апеляційної інстанції не взяв до уваги того, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001482 підписаний та скерований до суду ним, а також він підтримував публічне обвинувачення і брав безпосередню участь у судовому засіданні під час постановлення ухвали Броварським міськрайонним судом Київської області від 13 липня 2023 року, яка надалі стала предметом апеляційного оскарження.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За частиною 2 ст. 438 КПК України у зв`язку з наявністю підстави, зазначеної в п. 1 ч. 1 вказаної статті, суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 цього Кодексу.

Як визначено приписами ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до положень ст. 370 цього Кодексусудове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги прокурору вказаним нормам кримінального процесуального закону не відповідає.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2023 року про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому в апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 не зазначив, що він має право на оскарження, та не долучив документів, які б це підтверджували. У зв`язку з цим апеляційний суд повернув прокурору його апеляційну скаргу.

Однак колегія суддів не погоджується з таким рішенням.

Зокрема, у ст. 393 КПК України закріплено право прокурора на апеляційне оскарження судових рішень.

Разом з тим подавати апеляційну (касаційну) скаргу на судове рішення, з яким не погоджується сторона обвинувачення, може не будь-який прокурор системи прокуратури України, а лише той, кому таке право надано законом.

Згідно з ч. 4 ст. 36 КПК України право на подання апеляційної скарги чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор, його перший заступник та заступники, керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.

Тобто, виходячи з аналізу вказаних норм, правом на подання апеляційної чи касаційної скарги зі сторони обвинувачення наділений прокурор, який брав участь у судовому провадженні, а також визначені процесуальним законом прокурори вищого рівня.

Наявність у них повноважень ініціювати перегляд судових рішень убачається зі змісту як поданих скарг, так і оскаржених судових рішень, копії яких мають бути долучені до скарги.

Також, якщо прокурор був включений до групи прокурорів, однак не брав участі в судових засіданнях, він теж має право на подання апеляційної чи касаційної скарги.

Висновок щодо прав прокурора, який входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні, сформульовано в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19). Ним установлено, що передбачене ч. 6 ст. 393, ч. 6 ст. 425, пунктами 15, 20 ч. 2 ст. 36 КПК України право на подання апеляційної та касаційної скарг прокурором, який входить до складу групи прокурорів, визначеної в порядку ст. 37 цього Кодексу, не обмежується його участю в судових засіданнях з розгляду конкретного кримінального провадження в судах попередніх інстанцій.

Проте, якщо прокурор, який оскаржує судові рішення, не брав участі в розгляді провадження в судах першої чи апеляційної інстанцій та не є прокурором вищого рівня, то він має додати до скарги документ, який би свідчив про його повноваження на подання апеляційної (касаційної) скарги, адже неподання такого документа унеможливлює здійснення належної перевірки його права на оскарження судових рішень, з якими не погоджується сторона обвинувачення.

Одночасно витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, що породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.

Тобто саме постанова про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, є тим документом, що підтверджує повноваження прокурора, який не брав участі в розгляді провадження в судах першої чи апеляційної інстанцій та не є прокурором вищого рівня, ініціювати перегляд судових рішень у провадженні.

Водночас у цьому провадженні недолучення прокурором указаних документів не свідчить про законність рішення апеляційного суду щодо повернення апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Так, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

З матеріалів кримінального провадження № 0001482 вбачається, що обвинувальний акт у ньому підписав старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , він же направив його до суду (а.к.п. 1-7, 19). Крім того, цей прокурор підтримував публічне обвинувачення та брав безпосередню участь у підготовчому судовому засіданні в ході постановлення Броварським міськрайонним судом Київської області ухвали від 13 липня 2023 року (а.к.п. 175-181, 185-191).

Отже, апеляційний суд не врахував, що правом на подання апеляційної скарги зі сторони обвинувачення наділений прокурор, який брав участь у судовому провадженні, натомість дійшов необґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги прокурора з підстав відсутності у зазначеного прокурора повноважень на апеляційне оскарження ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2023 року.

Допущені апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення.

За таких обставин касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого слід врахувати наведене та ухвалити судове рішення, яке б відповідало приписам ст. 370 КПК України.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 рокупро повернення апеляційної скарги скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3