Справа №766/8078/24
н/п 1-кс/766/4066/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням, в якому просив: обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Генічеськ, Херсонської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, безстроково.

Клопотання мотивовано тим, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000205 від 30.05.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника 79 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 25.07.2020 за № 377-ОС військовослужбовця військової служби за контрактом ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії (фахівцю радіотехнічного поста) відділення технічних засобів охорони державного кордону відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 1 категорії (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Статтею 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено основні функції Державної прикордонної служби України, зокрема, охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом, а також припинення діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій, що порушили порядок перетинання державного кордону України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 4 Вступу дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Так, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, головний сержант ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з цим, головний сержант ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, головний сержант ОСОБА_6 повинен був 26 лютого 2022 року, виконувати свої обов`язки по місцю несення військової служби, а саме на території м. Миколаїв. Ці вимоги були доведені та достовірно відомі головному сержанту ОСОБА_6 .

Проте, проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, 26 лютого 2022 року головний сержант ОСОБА_6 вирішив не з`явитись за наказом до місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 ), а саме АДРЕСА_1 , з метою ухил Реалізуючи свій злочинний умисел, головний сержант ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, діючи умисно, в порушення статутних вимог, 26.02.2022 не з`явився на службу до тимчасового місця розташування військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін ІНФОРМАЦІЯ_5 ), яка дислокувалась у АДРЕСА_1 , та, як наслідок, ухиляється від військової служби до теперішнього часу.

В період з 26 лютого 2022 року по теперішній час головний сержант ОСОБА_6 без поважних причин обов`язки військової служби не виконує, перебуває на тимчасово окупованій території України, до військової частини безпідставно не прибуває, проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживає жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління України, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, головний сержант ОСОБА_6 документів, підтверджуючих поважність та законність відсутності на військової службі, до військової частини не надавав.

За викладених вище обставин, дії головного сержанта ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

У зв`язку із чим, 26.05.2023 у вказаному кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте вручити його у день складення, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, не представилось можливим у зв`язку з переховуванням ОСОБА_6 від органів досудового розслідування на окупованій території України, а саме у м. Генічеськ, Херсонської області.

З огляду на викладене, письмове повідомлення про підозру, відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, 29.05.2023 вручене у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, зокрема, письмове повідомлення про підозру направлено до адміністрації за місцем роботи ОСОБА_6 до 79 прикордонного загону ДПС України.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 111, 112, 135 та 136 КПК України, в номері газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 107 ( НОМЕР_3 ) від 30.05.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, в розділі «Повістки про виклик» опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 408 КК України та повістки про виклик його для допиту в якості підозрюваного та для проведення інших слідчих та процесуальних дій на 05.06.2023, 07.06.2023, 09.06.2023 року.

Підозрюваний ОСОБА_6 на неодноразові виклики до слідчого, прокурора не з`явився, що свідчить про те, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до відповіді на доручення № 16.3/3722-24-Вих. від 19.01.2024 ВВВБ по 79 прикордонному загону ГВВВБ «Південь» ДПС України військовослужбовець НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_6 на теперішній час, перебуває на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а саме в м. Генічеськ, Херсонської області.

Відтак, у зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_6 на неодноразові виклики до слідчого, прокурора та переховуванням останнього від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також у зв`язку з тим, що місце знаходження ОСОБА_6 є тимчасово окупованою територією України, постановою слідчого від 16.06.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, проведення якого доручено працівникам оперативного підрозділу відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону ІНФОРМАЦІЯ_6 » ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Причетність підозрюваного ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими повністю підтверджується обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме: показаннями свідка ОСОБА_7 від 18.01.2023; показаннями свідка ОСОБА_8 від 18.01.2023; показаннями свідка ОСОБА_9 від 19.01.2023; показаннями свідка ОСОБА_10 від 19.01.2023; показаннями свідка ОСОБА_11 від 20.01.2023; показаннями свідка ОСОБА_12 від 20.01.2023; показаннями свідка ОСОБА_13 від 18.01.2023; показаннями свідка ОСОБА_14 від 15.02.2023; висновком службового розслідування відносно ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КПК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

На теперішній час, з метою досягнення дієвості вказаного кримінального провадження виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження, сторона обвинувачення приходить до висновку щодо необхідності застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, оскільки наявні ризики, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років і на теперішній час досі переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини буде і надалі переховуватись від органів досудового розслідування.

Підтвердженням вказаного ризику є, зокрема, те, що підозрюваний під час дії на території України воєнного стану в Україні, вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби та з метою створення перешкод досудовому слідству, уникненню кримінальної відповідальності вибув на територію громади, яка перебуває в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309.

Поряд з цим, підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні умисного тяжкого злочину, у подальшому, після деокупації території України, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкції, передбаченої ч. 4 ст. 408 КК України, може умисно ухиляється від явки в органи досудового слідства, слідчого судді та й надалі переховатись від органів досудового розслідування та суду, а після деокупації території на якій на теперішній час перебуває, з метою створення перешкод досудовому слідству, може зникнути з місця постійного мешкання до іншої місцевості, країни, у зв`язку з чим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та, як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Отже, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у такий спосіб може та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджаючи таким чином встановленню істини по справі.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду.

Наступний ризик, який вказує на необхідність застосування до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід, є ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді техніка начальника групи зв`язку та автоматизованих систем управління відділення зв`язку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, здійснювати вплив на інших військовослужбовців прикордонного загону, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, у тому числі за допомогою засобів зв`язку, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема, перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх знайомих по службі, підлеглих тощо.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, дії підозрюваного під час вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, свідчать про наявність ризику продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, ухилятися від проходження військової служби, а також вчинити інше особливо тяжке кримінальне правопорушення, зокрема, проти основ національної безпеки України.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство прийшло до висновків, що:

1) є наявні вагомі докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

2) підозрюваний вчинив умисний злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років, у разі визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосовувати до нього запобіжний захід, пов`язаний з обмеженням волі та свободи пересування;

4) репутацію підозрюваного, який характеризується негативно;

5) підозрюваний раніше не судимий;

6) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до відповіді на доручення № 16.3/3722-24-Вих. від 19.01.2024 ВВВБ по 79 прикордонному загону ГВВВБ «Південь» ДПС України військовослужбовець НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_6 на теперішній час, перебуває на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а саме в м. Генічеськ, Херсонської області

Відповідно до ч. 8 ст. 178 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи це тим, що відсутні належні докази обґрунтованості підозри, оскільки на момент вторгнення його підзахисний перебував на лікарняному, тому доказів того, що він був мав можливість прибути до місця дислокації його військової частини немає. Крім того, повідомлення про підозру ОСОБА_6 складено в рамках іншого кримінального провадження, аніж клопотання про обрання запобіжного заходу, яке розглядається. Також прокурором не надано доказів того, що ТУ ДБР, яке розслідує дане кримінальне провадження, знаходиться у м. Херсоні, а не у м. Миколаєві.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, законом передбачено дві підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного:

1.підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та оголошений у міжнародний розшук;

2.або оголошений у міжнародний розшук (у даному випадку який переховується на підконтрольній території України або у дружніх країнах).

З огляду на викладене обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 можливе лише у разі оголошення міжнародного розшуку підозрюваного.

Разом з тим, ОСОБА_6 у міжнародний розшук оголошений не був, що є підставою для відмови у обранні запобіжного заходу відносно нього.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000027, а прокурор просить обрати запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0000205. Свідчень про виділення чи об`єднання кримінальних проваджень до клопотання не долучено і в судовому засіданні прокурором надано не було.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1