справа № 642/1573/24
провадження № 1-кп/642/374/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно обізнаним про введення воєнного стану на території України починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв?язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015», 30.01.2024 приблизно о 22 год. 00 хв., перебував у приміщенні міні готелю, за адресою: АДРЕСА_3 з малознайомим військовим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останні вживали алкогольні напої.

Саме у той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , з метою незаконного збагачення.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи із корисливих спонукань, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відкрито, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, сидячи поряд з потерпілим, наніс один удар правою рукою в область голови потерпілого з лівої сторони, від якого останній впав на підлогу, піднявшись з якої ліг на ліжко та спостерігав за діями ОСОБА_4 , який в цей час відкрито заволодів належним потерпілому мобільним телефоном торгівельної марки «Xiaomi Redmi 12C 3/64Gb Ocean Blue», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1065 від 15.02.2024р. становить 3200 грн. 00 коп., який знаходився на тумбі, рюкзаком бойовим індивідуальним, оливкового кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1065 від 15.02.2024р. становить 4001 грн. 06 коп., та зимовою курткою бушлатом, піксель, 50 розміру, ТМ «Grifon», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1065 від 15.02.2024р. становить 1605 грн. 50 коп.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення- злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 звернув на свою користь викрадене майно, належне потерпілому ОСОБА_6 , тим самим завдавши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 8806 грн. 56 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та пояснив що дійсно 30.01.24р. разом з потерпілим ОСОБА_7 у хостелі на Південному вокзалі разом вживали спиртні напої. Випили близько 3 літрів горілки. Після того як потерпілий заснув на ліжку , ОСОБА_4 взяв мобільний телефон, одежу та рюкзак та вийшов з хостелу. Потерпілий на підлогу не падав. Насильства до потерпілого не застосовував. Визнає себе винним у крадіжці майна однак не вважає що його дії треба кваліфікувати як пограбування. Зазначив що потерпілий його оговорює оскільки ОСОБА_8 вчасно не з`явився до місця несення служби з відпустки та таким чином намагається себе виправдати.

Допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_9 пояснив що він працює неофіційно черговим в міні-готелі на Південному вокзалі. В січні в хостел заселився військовий Новолоцький . Бачив як ОСОБА_7 привів до себе в номер ОСОБА_4 при цьому пояснюючі що останній є полковником ЗСУ і ОСОБА_7 повинен йому допомогти. Потім бачив по камерам відеоспостереження що ОСОБА_4 виходив з номеру з рюкзаком та речами. Зранку ОСОБА_7 підійшов до свідка та пояснив що в нього вкрали мобільний телефон та речі. Викликав поліцію та надав їм відеозапис з камер спостереження. Пояснив що 31.01.24р. з номеру хостелу де відбулись вказані події було викинуто постільну білизну яка втратила придатність бо була забльована.

Згідно до положень ст. 92 КПК України обов`язок доказування провини обвинуваченого покладається на слідчого та прокурора. На обґрунтування обвинувачення прокурором було суду надано кримінальне провадження і заявлено клопотання про огляд в судовому засіданні в якості доказів провини обвинувачених протоколів слідчих дій, інших процесуальних документів, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування та висновків експертів, після дослідження яких, суд дійшов висновку, що незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, його винуватість у скоєнні вищезазначеного діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується сукупністю наступних досліджених в судовому засіданні доказів:

- показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 який пояснив що в січні 2024 року перебував у відпустці в м. Харкові та заселився в хостел на Південному вокзалі. На вулиці випадково познайомився з ОСОБА_4 який повідомив що він є полковником ЗСУ та опинився в скрутному матеріальному становищі. Запросив ОСОБА_4 до себе в хостел. Разом виживали спиртні напої. Потім раптово ОСОБА_4 наніс йому удар рукою в обличчя з лівої сторони у верхню частину внаслідок чого потерпілий впав на підлогу та потроху почав відповзати до ліжка. Голова сильно боліла однак свідомість не втрачав. Бачив як ОСОБА_4 обнишпорив речі потерпілого та потім забрав рюкзак, бушлат та мобільний телефон. Після того як ОСОБА_4 вийшов з кімнати зачинив за ним двері. Зранку пішов до чергового по хостелу та попрохав викликати поліцію оскільки в нього було викрадено речі та мобільний телефон;

- вищезазначеними поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 .

Оцінюючи зазначені свідчення з огляду на вимоги ст.ст.85,86,87 КПК України суд вважає їх належними та допустимими, оскільки зазначений свідок послідовно давав аналогічні свідчення і протягом досудового слідства.

-витягом з ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення від 31.01.24 р.;

-заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального злочину від 31.01.2024 р.;

-протоколом огляду місця події від 31.01.2024 р. та доданою до протоколу фото таблицею, відповідно до якого оглядалось місце події від 31.01.24 р за адресою: АДРЕСА_4 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання з фото таблицями від 31.01.2024р. згідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав під №4 ОСОБА_4 як особу яка відкрито заволоділа його майном по АДРЕСА_4 . Впізнав за зовнішнім виглядом, рисами обличчя, статурою та зростом;

-протоколом затримання ОСОБА_4 від 31.01.2024р. ;

-протоколом огляду предметів від 31.01.2024р. згідно до якого було оглянуто військовий квиток НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 ;

-постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 31.01.2024р. згідно до якого рюкзак кольору хакі, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12C 3/64Gb Ocean Blue», військовий квіток на імя ОСОБА_8 , бушлат військовий колір хакі було визнано речовими доказами;

-розпискою потерпілого ОСОБА_8 про отримання на відповідальне зберігання військовий квиток;

-ухвалою Ленінського р/с м. Харкова про арешт майна від 05.02.2024р.;

-протоколом огляду предметів від 01.02.2024р. під час якого було оглянуто мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12C 3/64Gb Ocean Blue», бойовий НОМЕР_2 , зимова куртка бушлат;

-висновком судово товарознавчої експертизи № 1065 від 15.02.2024р. згідно до якої вартість майна складає 8806.56 грн;

-протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицею від 02.02.2024р. за участі підозрюваного ОСОБА_4 під час якого останній в присутності адвоката пояснював як виник між сторонами конфлікт та як він заволодів речами потерпілого в хостелі за адресою: АДРЕСА_4 ;

-протоколом огляду предмету від 22.02.2024р. під час якого було переглянуто цифровий носій диск DVD-R з записом з камер відеоспостереження в приміщеннях хостелу;

-відеозаписами з камер відеоспостереження з приміщення хостелу переглянутими в судовому засіданні;

-постановою про визнання речовими доказами відеозаписів від 22.02.24р. ;

-протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицями від 20.03.24р. за участі потерпілого ОСОБА_8 під час якого останній в приміщенні хостелу показував де під час спільного вживання спиртних напоїв сидів ОСОБА_4 , де сидів ОСОБА_8 та як обвинувачений наносив удав в голову потерпілому після чого останній впав, переповз з підлоги на ліжко та лежав обличчям до ОСОБА_4 .

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_4 в частині невизнання вини щодо вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки вони спростовуються зібраними по справі допустимими доказами, що наведені вище, сукупність яких дозволяє зробити висновок про доведеність пред`явленого обвинувачення. Доводи обвинуваченого суд вважає такими, що мають за мету спосіб захисту, щоб уникнути покарання.

Доводи сторони захисту щодо недоведеності зібраними доказами факту пограбування ОСОБА_4 потерпілого судом відхиляються. Стороною захисту суду не надано жодних доказів того що потерпілий умисно оговорює обвинуваченого. ОСОБА_8 послідовно під час досудового слідства та судового провадження показував що свідомість під час подій в хостелі не втрачав. ОСОБА_4 постійно знаходився в полі його зору. Як неодноразово вказував Верховний суд якщо свідок або учасник процесу дає суду показання, які співпадають з його показаннями під час досудового розслідування, або посилається на них, то саме собою використання судом таких позасудових показань не є порушенням процесуального закону, оскільки в такому випадку свідок (учасник процесу) інкорпорує свої позасудові показання у свої показання в суді (Постанови від 22 травня 2018 року у справі № 459/3331/16-к (провадження № 51-43км18); від 8 грудня 2020 року у справі № 278/1306/17 (провадження № 51-2490км19), від 09 листопада 2021 року у справі № 678/1324/18 (провадження № 51-1679 км 21). ОСОБА_4 в ході слідчого експерименту 02.02.24р. пояснював що в нього з ОСОБА_8 виник конфлікт. ОСОБА_4 бачив що ОСОБА_8 дивиться на нього та бачить як викрадаються речі потерпілого. Жодними доказами не підтверджується існування у ОСОБА_4 власного телефону який би він міг сплутати з телефоном потерпілого. Посилання на помилкове одягнення ОСОБА_4 речей потерпілого судом також визнається непереконливими оскільки під час огляду місця події 31.01.24р. ніяких речей обвинуваченого в номері хостелу не виявлено. Свідок ОСОБА_9 не вказував на речі ОСОБА_4 що могли помилково залишитись в номері . Матеріалами справи не підтверджується версія обвинуваченого відносно запізнення потерпілого у поверненні до військової частини а отже і мотив оговорювати ОСОБА_4 . Сам потерпілий під час допиту в судовому засіданні заперечував що він затримався у відпустці.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілого та свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 186 КК України,- відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває с стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наведеними даними про його особу, який раніше в силу вимог ст. 89 КК України не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та наведеними вище відомостями про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції статті 186 ч.4 КК України у вигляді позбавлення волі оскільки виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.02.24 р.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 31.01.2024р.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Речові докази: DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон «Xiaomi Redmi 12C 3/64Gb Ocean Blue» що зберігається в КЗРД ВП №2 ХРУП №3 (квитанція 3676) , рюкзак військовий кольору хакі та бушлат військовий кольору хакі повернути ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1065 від 15.02.24р. у розмірі 3029,12 грн.

Скасувати накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.02.24 року арешт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1