ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/1244/24

Провадження № 1-кп/210/405/24

04 березня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:

-21.12.2015 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі ,на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків к покаранню по даному вироку частково приєднати невідбуту частину покарання по вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.09.2015 та остаточно призначити 5 років позбавлення волі. Звільнений 29.10.2020 року з Криворізької виправної колонії (№80) у зв`язку відбуттям покарання.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2024 приблизно о 21.30 годині ОСОБА_3 , знаходячись в кімнаті ОСОБА_4 , розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , в спальні на тумбочці побачив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 , дата видачі 11.04.2023 року, орган, що видав 1258.

В подальшому, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, з метою подальшого використання при оформленні застави в ломбарді, незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 , дата видачі 11.04.2023 року, орган, що видав 1258. Після чого, ОСОБА_3 , маючи можливість розпорядитись викраденим майном, покинув місце вчинення кримінального проступку.

Отже, ОСОБА_3 вчинив всі дії для доведення правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізував протиправний намір, спрямований на заволодіння паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 , дата видачі 11.04.2023 року, орган, що видав 1258.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України за ознаками: незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

В обвинувальному акті прокурор ОСОБА_5 зазначає, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з цим прокурор клопоче про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України у спрощеному порядку без проведення судового засідання.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 , згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку ч. 3 ст. 357 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 про те, що він не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку; заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, згідний із встановленими під час дізнання обставинами, згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку; відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, визнає, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку.

Суд, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 3 ст. 357 КК України, тобто, незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.357 КК України, віднесене до умисного кримінального проступку.

ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий (Т.2 а.с. 35-37), за місцем проживання характеризується задовільно (Т.2 а.с. 40).

ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (Т.2 а.с. 39). Надглядався у лікаря-психіатра з 2002 року з приводу: розумової відсталості в ступені легкої дебільності. З 2009 року за медичною допомогою не звертався.

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.

Обставин, згідно з положеннями ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень, в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 357 КК України.

Суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи встановлено, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази вирішується судом згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 009007403 - переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4 - залишити потерпілому.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 009007403 - переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4 - залишити потерпілому.

Матеріали кримінального провадження №0000032 від 29.01.2024 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/1244/24, провадження №1-кп/210/405/24.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1