Єдиний унікальний номер судової справи 201/3165/24
Номер провадження 1-кс/201/1061/2024
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000394, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малинову Станично-Луганського району Луганської області, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394 від 19.05.2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України за наступних обставин.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім?ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров?я; екологічної безпеки.

Згідно з положеннями ст.2 Закону України «Про освіту» законодавство України про освіту грунтується на Конституції України, Законах України, інших актах законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності с: верховенство права; нерозривний зв?язок із світовою та національною історією, культурою, національними традиціями; гуманізм; демократизм; єдність навчання, виховання та розвитку; виховання патріотизму, поваги до культурних цінностей Українського народу, його історико-культурного надбання і традицій; формування усвідомленої потреби в дотриманні Конституції та законів України, нетерпимості до їх порушення; формування поваги до прав і свобод людини, нетерпимості до приниження її честі та гідності, фізичного або психологічного насильства, а також до дискримінації за будь-якими ознаками; формування громадянської культури та культури демократії (ст. 6 Закону).

Відповідно до вимог частини 1 статті 7 Закону України «Про освіту» мовою освітнього процесу в закладах освіти є державна мова. Держава гарантує кожному громадянинові України право на здобуття формальної освіти на всіх рівнях (дошкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої), а також позашкільної та післядипломної освіти державною мовою в державних і комунальних закладах освіти.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про освіту» передбачено, що заклади освіти забезпечують обов?язкове вивчення державної мови. Згідно зі статтею 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти - документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги по їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов?язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти. Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь.

Також, Державним стандартом базової середньої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу.

Частина 2 статті 2 /мовою оригіналу/ «Федерального закона от 29.12.2012 № 273-ФЗ (ред. от 17.02.2023) «Об образовании в Российской Федерации...» (мовою оригіналу) (далі - закон) встановлює поняття /мовою оригіналу/ «федерального государственного образовательного стандарта», а саме «сукупність обов?язкових вимог до освіти певного рівня та/або до професії, спеціальності і напряму підготовки, затверджених в залежності від рівня освіти федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з розробки та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері загальної освіти, або федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з розробки та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері вищої освіти».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вищезазначеного закону, відносини у сфері освіти регулюється конституцією російської федерації, цим законом, а також іншими федеральними законами, нормативно-правовими актами суб`єктів російської федерації, що регулюють відносини у сфері освіти.

Згідно ч. 4 ст. 4, норми, що регулюють відносини у сфері освіти і містяться в інших федеральних законах та інших нормативно-правових актах російської федерації, законах та інших правових актах суб`єктів російської федерації, правових актах місцевого самоврядування, повинні відповідати цьому федеральному закону. У випадку невідповідності норм, що регулюють відносини у сфері освіти і містяться в інших федеральних законах та інших нормативно правових актах російської федерації, законах та інших правових актах суб?єктів російської федерації, правових актах місцевого самоврядування застосовуються норми цього федерального закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 закону дія законодавства розповсюджується на усі організації, які здійснюють освітню діяльність на території російської федераці.

Положеннями ст. 11 даного закону встановлено, що /мовою оригіналу/ «федеральные государственные образовательные стандарты» містять в собі вимоги щодо структури, умов реалізації та результатів засвоєння «основних» освітніх програм.

Положеннями ст. 11 цього закону встановлено, що «до основних освітніх програм відносяться основні загальноосвітні програми - освітні програми дошкільної освіти, освітні програми початкової загальної освіти, освітні програми основної загальної освіти, освітні програми середньої загальної освіти. Організації, що здійснюють освітню діяльність по маючим державну акредитацію освітнім програмам початкової загальної, основної загальної, середньої загальної освіти розробляють освітні програми у відповідності до мовою оригіналу/ «федеральных государственных образовательных стандартов» і відповідних федеральних основних загальноосвітніх програм».

Згідно ст. 26 закону управління освітньою організацією здійснюється у відповідності з законодавством російської федерації, з урахуванням особливостей, встановлених цим законом.

Одноосібним виконавчим органом освітньої організації являється керівник освітньої організації (ректор, директор, завідувач, начальник чи інший керівник), який здійснює поточне керівництво діяльністю освітньої організації.

Так, 24.02.2022 року Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан, який неоднократно був продовжений та діє на даний момент часу.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України Станично-Луганська селищна територіальна громада Щастинського району Луганської області, включаючи смт Станиця Луганська, з 24.02.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України (згідно з Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022).

Починаючи з кінця квітня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не видалося можливим, в смт. Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, за юридичною адресою та на матеріально-технічній базі комунального закладу «Кіндрашівський заклад загальної середньої освіти I-II ступенів Станично-Луганської селищної територіальної громади»: 93600, Луганська область, Щастинський ракон, АДРЕСА_2 , задля здійснення освітньої діяльності за стандартами і законодавством російської федерації та так званої «луганської народної республіки» утворений загальноосвітній заклад представників окупаційної влади російської федерації та «луганської народної республіки» - так званий « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (мовою оригіналу - «Государственное общеобразовательное учреждение луганской народной республики - «Станично-Луганская средняя школа»), який до сфери підпорядкування державних органів чи органів місцевого самоврядування України не належить.

Починаючи з кінця квітня 2022 року, більш точні дату та час досудовим розслідуванням встановити не видалося можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого с повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Щастинського району Луганської області, керуючись своїми особистими інтересами, маючи умисел на зайняття посади директора закладу освіти держави-агресора, а саме так званого, мовою оригіналу «Государственное общеобразовательное учреждение луганской народной республики - «Станично-Луганская средняя школа»» і впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та реалізуючи його, вступила у злочинну змову з представниками окупаційної влади російської федерації та «луганської народної республіки» та в порушення вимог Конституції і Законів України добровільно, умисно зайняла посаду директора в закладі освіти держави-агресора, оригіналу «Государственное общеобразовательное учреждение луганской народной республики - «Станично-Луганская средняя школа»», що здійснює освітню діяльність.

Перебуваючи на посаді директора так званого, мовою оригіналу «Государственное общеобразовательное учреждение луганской народной республики - «Станично-Луганская средняя школа», ОСОБА_5 вчиняє дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти, зокрема забезпечила реєстрацію навчального закладу відповідно до законодавства російської федерації, здійснює загальне керівництво роботою вказаного закладу та управління ним, представляє заклад у відносинах з іншими установами, здійснює керівництво педагогічним складом, відповідає за реалізацію загальноосвітніх програм та освітніх стандартів, організовує навчальний процес, який, зокрема, здійснюється російською мовою, за стандартами і законодавством російської федерації та так званої «луганської народної республіки», усупереч державним стандартам освіти України та типовим навчальним програмам, рекомендованим Міністерством освіти і науки України, здійснюється оцінювання знань учнів за стандартами російської федерації та так званої «луганської народної республіки», а також на території та приміщеннях Комунального закладу "Кіндрашівський заклад загальної середньої освіти I-II ступенів Станично-Луганської селищної територіальної громади ", на матеріальній базі якого почав функціонувати навчальний заклад держави-агресора, мовою оригіналу «Государственное общеобразовательное учреждение луганской народной республики - «Станично-Луганская средняя школа» розміщено символіку російської федерації.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні дій громадянином України, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави агресора у закладах освіти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

У зв?язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, окупацією Щастинського району Луганської області й проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур?єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 23.02.2024 року та №45 (7705) від 01.03.2024 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 23.02.2024 року та 01.03.2024 року опубліковано повістки про виклик ОСОБА_5 на 10 годину 00 хвилин 27.02.2024, 28.02.2024, 29.02.2024 та на 10 годину 00 хвилин 05.03.2024, 06.03.2024, 07.03.2024 відповідно за вказаною в повістці адресою за місцезнаходженням Щастинської окружної прокуратури Луганської області для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні від 19.05.2024, вручення письмового повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної.

Однак у жодні із призначених дати та часу ОСОБА_5 за викликом не з`явилася, про неможливість та/або причини неприбуття за місцем розташування Щастинської окружної прокуратури Луганської області не повідомила.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором 01.03.2024 року з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 01.03.2024 року та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження) повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, тобто у вчиненні дій громадянином України, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави агресора у закладах освіти.

Таким чином, 01.03.2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Постановою прокурора від 08.03.2024 року на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Прокурор, за наявності обґрунтованої підозри та передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, клопоче перед слідчим суддею про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, так як підозрювана перебуває на тимчасово окупованій територій.

Так, в обґрунтування своїх доводів прокурор посилається на наявність передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику можливих спроб підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування або суду, про що свідчать такі обставини, як:

- тяжкість покарання (виправні роботи на строк до двох років або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років), що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою та вагомість наявних доказів вчинення останньою інкримінованого злочину;

- неприбуття ОСОБА_5 на виклик до прокурора шість разів, у тому числі, тричі у статусі підозрюваної та не повідомлення про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про переховування останньої вже на цей час від органу досудового розслідування;

- перебування підозрюваної ОСОБА_5 в період воєнного стану в АДРЕСА_1 , яке на теперішній час являється тимчасово окупованою територією;

- спосіб вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, зокрема, під час воєнного стану, у співпраці з представниками рф та окупаційної влади лнр, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, перебування на тимчасово окупованій території та співпраця з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме підозрювану до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України свідчить поведінка підозрюваної, яка, будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, керуючись своїми особистими інтересами та маючи умисел на зайняття посади директора так званого «ГОУ лнр «Станично-Луганская средняя школа» і впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та реалізуючи його, вступила у злочинну змову з представниками окупаційної влади російської федерації та «лнр» і в порушення вимог Конституції і Законів України добровільно, умисно зайняла посаду директора в так званому «ГОУ лнр «Станично-Луганская средняя школа», що здійснює освітню діяльність, та й надалі продовжує займати зазначену посаду.

Підсумовуючи викладене у клопотанні прокурор, із посиланням на положення ч. 6 ст. 176, абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, просила обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила обрати підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував про задоволення клопотання прокурора, вважаючи необґрунтованою підозру з тих підстав, що органом досудового розслідування не доведено, що його підзахисна добровільно зайняла посаду директора в так званому «ГОУ лнр «Станично-Луганская средняя школа», без психологічного чи фізичного тиску на неї особисто чи на її близьких родичів.

Отже, обґрунтованість ризиків зазначених в клопотанні прокурора за відсутності обґрунтованого повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 111-1 КК України, не підтверджується матеріалами доданими до клопотання.

Вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступних правових висновків.

24.02.2022 року Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 06.11.2023 року № 724/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Законом України від 08.11.2023 року № 3429-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Таким чином, розгляд клопотання здійснюється в умовах воєнного стану з особливостями визначеними КПК України.

Відповідно до Наказу № 197 від 20 липня 2022 року визначено тимчасове місце дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, а саме слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь, Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях та 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк, Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на території Соборного району в м. Дніпрі, на період дії воєнного стану, або до прийняття окремого рішення Головою Служби безпеки України.

Таким чином розгляд клопотання здійснюється за місцем знаходження органу досудового розслідування.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів клопотання встановлено, що 19.05.2023 року несені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000394 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

01 березня 2024 року, прокурором ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 01.03.2024 року та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка с засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження) повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, тобто у вчиненні дій громадянином України, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави агресора у закладах освіти.

Таким чином, 01 березня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Постановою прокурора від 08.03.2024 року на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру в порядку ст. ст. 111, 135, 278 КПК України.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_5 до інкримінованого їй кримінального правопорушення, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000394 від 19.05.2023 року, у повідомленні начальника Щастинського МРВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях про вчинення кримінального правопорушення з вихідним номером №30/10062 від 18.05.2023 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_6 від 22.06.2023 року, у протоколі пред`явлення для впізнання за участі свідка ОСОБА_6 від 22.06.2023 року, у протоколі огляду інтернет сторінки за участі свідка ОСОБА_6 від 22.06.2023 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 26.02.2023 року, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_7 від 26.02.2023 року, у протоколі огляду інтернет сторінки за участі свідка ОСОБА_7 від 26.02.2023 року, у відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України з вихідним номером № 91-32176/18/23-Вих від 10.07.2023 року, у протоколі огляду за участі спеціаліста ОСОБА_8 від 04.08.2023 року, у протоколі огляду за участі спеціаліста ОСОБА_8 від 04.08.2023 року, у відповіді начальника Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області з вихідним номером №3501.3.1-4137/35.1-23 від 14.08.2023 року, у протоколі огляду за участі спеціаліста ОСОБА_9 від 16.08.2023 року, у протоколі огляду інтернет-ресурсу за участі спеціаліста ОСОБА_9 від 13.12.2023 року, у особовій картці на ім`я ОСОБА_5 , у постанові про оголошення в розшук підозрюваної від 08.03.2024 року.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків і докази, надані останньою на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики можливих спроб підозрюваної ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На підтвердження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою, вагомість наявних доказів вчинення останньою інкримінованого злочину, а також реєстрація місця проживання у тимчасово окупованому АДРЕСА_1 , яке на теперішній час є тимчасово окупованим.

Цей ризик підтверджується і тим, що ОСОБА_5 жодного разу не прибула на виклик до слідчого і не повідомила про причини та неможливість свого прибуття, у зв`язку із чим, була оголошена у розшук, що є тими обставинами, які фактично вказують на переховування підозрюваної від органу досудового розслідування.

Отже, наведені обставини у сукупності із суворістю покарання дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику, з огляду на обставини інкримінованого підозрюваній ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, а також на наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 на даний час перебуває на тимчасово окупованій території, що дає можливість останній продовжити скоєння кримінальних правопорушень у співпраці з окупаційною адміністрацією.

Вказані обставини, у своїй сукупності, фактично підтверджують ризик можливих спроб підозрюваної продовжити інкримінований злочин або ж вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Діставшись висновку про наявність існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювана може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Діставшись висновку про наявність існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювана може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної, зважає на вид й ступінь встановлених ризиків, тяжкість інкримінованого злочину, обстановку в якій вчинено злочин, зокрема, у період воєнного стану в країні, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, а тому приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваного.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Крім того, положеннями частини 4 ст. 197 КПК України, встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000394, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 14 годині 30 хвилин 22 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1