КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1539/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 200 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 759/751/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 січня 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12.01.2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організовано злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.03.2024 року включно щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого ФК «Колос» футболіст, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.01.2024 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Підозрюваний раніше не судимий, характеризується позитивно, до затримання успішно пройшов комісію при зарахуванні у Вищий навчальний заклад, крім того має проблеми зі здоров`ям, умови перебування в СІЗО погіршує стан ОСОБА_7 . Враховуючи характеризуючи дані підозрюваного, ризики на які послався слідчий є явно сумнівними та необґрунтованими.

ОСОБА_7 сумлінно виконував всі покладені на нього обов`язки. Прокурор не надав жодного обґрунтування що підозрюваний може переховуватися від слідства, оскільки він виконував всі обов`язки, що підтверджується документально.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Управління розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ НП України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000127 від 28.01.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

15.09.2023 року ОСОБА_7 затримано в порядку передбаченому ст. 208 КПК України.

15.09.2023 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

16.09.2023 року відносно ОСОБА_7 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.11.2023 року без визначення розміру застави.

07.11.2023 року відносно ОСОБА_7 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва підозрюваному змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком до 05.12.2023 року.

04.12.2023 року відносно ОСОБА_7 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 01.02.2024 року.

09.01.2024 року старший слідчий в ОВС 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 за погодженням з прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організовано злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Святошинського районного суду м. Києва про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12.01.2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організовано злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.03.2024 року включно щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою перевірялись під час судового розгляду клопотання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування (зміну) запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Змінивши відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів щодо їх достатності не викликала.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними доказами.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому на даному етапі провадження колегія суддів не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме:

ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що всупереч покладених на підозрюваного обов`язків, ОСОБА_7 17.12.2023 року, 05.01.2024 року, 06.01.2024 року, 08.01.2024 року без відповідного дозволу уповноважених службових осіб залишив місце утримання під домашнім арештом;

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 є активним учасником групи, знає особисто інших підозрюваних та свідків, у зв`язку з чим може зчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом умовлянь, підкупу чи залякування спонукати свідків, інших підозрюваних у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час досудового або судового засідання;

ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. На даний час вказаний ризик підтверджений у повному обсязі, він виразився у зловживанні підозрюваним процесуальними правами, а саме неявкою до службового кабінету ГСУ НП України для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, що є затягуванням досудового розслідування, у той час як адвокат підозрюваного неодноразово подавав клопотання про швидке, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування щодо його підзахисного ОСОБА_7 . Зокрема, 08.01.204 року місце знаходження підозрюваного ОСОБА_7 прийнятими заходами встановити не надалося можливим, оскільки за визначеною адресою: АДРЕСА_2 , яку йому цілодобово заборонено залишати він був відсутній, що підтверджується допитами свідків, фіксацією за допомогою технічних засобів. Крім того, з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_7 , оперативними співробітниками Департаменту кіберполіції НП України, здійснено виїзд за місцем реєстрації останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_1 для опитування родичів щодо його місця знаходження, проте двері ніхто не відчинив. В цей же день, останньому за допомогою засобів зв`язку в телефонному режимі повідомлено про необхідність явки 09.01.2024 року о 09:00 год. до органу досудового розслідування але останній в категоричній формі відмовився повідомляти місце свого знаходження. Таким чином, оперативним співробітникам не надалося можливим вручити повістку про виклик, тому ОСОБА_7 надіслано смс-повідомлення про необхідність явки на визначену дату та час з зазначенням номеру ухвали (759/23510/23) якою зобов`язано його з`являтись за кожною вимогою органу державної влади в рамках цього кримінального провадження, що є різновидом виклику згідно ст. 135 КПК України (виклик по телефону). В подальшому, 09.01.2024 року підозрюваний та його захисник з`явилися до адміністративної будівлі де розташоване Управління розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ НП України, за адресою: м. Київ, бульв. Кольцова, 22А але при неодноразовому запрошені в службовий кабінет відмовились підніматись та брати участь у слідчій дії - допит оскільки на їх думку вони викликані не належним чином, після чого покинули приміщення, що зафіксовано за допомогою технічних засобів. Враховуючи викладене, можна зробити висновок, що ОСОБА_7 зловживаючи своїми процесуальними правами з`явився до органу досудового розслідування для отримання відмітки про явку в журналі відвідувачів, щоб уникнути порушення покладеного обов`язку щодо необхідної явки, проте умисно ухилився від участі у допиті посилаючись на неналежне вручення повістки про виклик та її не вірне складання, у той час як йому було роз`яснено, що його викликано по телефону, що є окремим видом виклику і він відрізняється від виклику шляхом вручення повістки. Тобто, підозрюваний ОСОБА_7 здійснює умисне затягування досудового розслідування всупереч позиції свого захисника щодо швидкості, об`єктивності та неупередженості;

ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень відповідної категорії, оскільки незаконний збут психотропних речовин приносить швидкий стабільний заробіток, а також те, що на теперішній час органом досудового розслідування достовірно не встановлено канали надходження прекурсорів для їх виготовлення, а також повне коло осіб, які задіяні у злочинній діяльності. Слід зазначити, що до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, але було зафіксовані неодноразові його порушення, у зв`язку із чим ОСОБА_7 може продовжити займатись злочинами пов`язаними з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, зокрема підозрюваний вільно їздить по місту Києву у власних справах, що підтверджується тим, що 17.12.2023 року останнім під керування транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_1 порушено правило проїзду перехресть, у результаті чого на нього накладено штраф 510 грн.

Викладені ризики не зменшились, а навпаки збільшились та продовжують існувати в повній мірі.

Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено необхідність змінити більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи захисника за змістом апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Інших переконливих доказів на підтвердження того, що зміна запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не запобігатиме існуючим ризикам захисниками не надано.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Отже, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характеризуючих даних про його особу, змінив запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 183, 194, 196, 200, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 січня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організовано злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.03.2024 року включно щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3