ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1154/24 Справа № 202/5872/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2024 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України, у кримінальному провадженні № 0000248 від 05.08.2022 року,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та застосований відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною з 20:00 годин до 06:00 годин наступної доби, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідності евакуації, отримання ОСОБА_6 невідкладної медичної допомоги, та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі, до 29 червня 2024 року включно з покладенням на нього процесуальних обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Обґрунтовуючи свої висновки слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, та існування ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Встановив, що зазначені у клопотанні доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку підозрюваного неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та з урахуванням обставин кримінального правопорушення, а також особи підозрюваного, з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до нього запобіжного захід у вигляді домашнього арешту із забороною у нічний період доби залишати місце проживання.

В апеляції:

- прокурор просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 369 прожиткових мінімумів доходів громадян, що складає 1 158 634 грн..

В обґрунтування вимог зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного, слідчий суддя не врахував ризики, наведені слідчим у клопотанні, поверхнево дослідив клопотання та матеріали, які до нього додані, не прийняв до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, у пособництві у вчиненні корупційного злочину, яке спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичних осіб.

Вказує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зазначає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований слідчим суддею щодо ОСОБА_6 , не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом заперечували проти задоволення апеляції, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, за матеріалами, долученими до клопотання, вбачається, що 05.08.2022 року до ЄРДР за № 0000248 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України; 22.09.2022 року за ч. 3 ст. 361 КК України; 25.01.2024 року за ч.2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України.

29 січня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358 КК України.

21 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України (в редакції від 18.10.2019 року), які виразились у у пособництві у зловживанні повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, яке спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичних осіб; складанні працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів , які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, вчинене за попередньою змовою групою осіб; у несанкціонованому втручанні в роботу електронно-обчислювальних машин, що призвело до спотворення процесу обробки інформації, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України, як підставу для застосування запобіжного заходу, враховується відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталена практика Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З`ясовано, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень з огляду на матеріали, додані до клопотання слідчого, які достатньо дають підстави дійти висновку, що дана особа могла б скоїти інкримінований їй злочин, тобто ймовірно є підстави допустити її причетність до його вчинення.

Перевіряючи наявність ризиків відповідно до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів, зважаючи на практику ЄСПЛ, погоджується з висновком слідчого судді про наявність встановлених та детально вмотивованих в оскарженій ухвалі слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі, знаряддя їх скоєння, оскільки досудове розслідування ще триває, в ході якого здійснюється збирання доказів та встановлення всіх учасників кримінальних правопорушень; можливого впливу на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою розроблення загальної, узгодженої стратегії уникнення відповідальності; можливості вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , їх специфіку, проте, з урахуванням наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, враховуючи, що підозрюваний раніше не судимий, працевлаштований, за відсутності встановленого ризику можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можливо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий висновок в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

З матеріалів провадження колегією суддів не встановлено, не доведено та не заперечувалось прокурором під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали, що підозрюваний з моменту повідомлення йому про підозру від 29.01.2024 року будь-яким чином переховувався від органу досудового розслідування чи суду чи вчиняв тиск на свідків чи експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, вчинив інший злочин, у зв`язку з чим застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є обґрунтованим.

Прокурором ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні апеляційної інстанції не наведено досить переконливих обставин і доводів щодо недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для запобігання визначеним ризикам.

Таким чином, відмова у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до нього більш м`якого альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною з 20:00 год. до 06:00 год. наступної доби залишати житло, визначене слідчим суддею, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і, зокрема, правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України», та є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

З урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених прокурором в апеляційній скарзі.

За наведеного, вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4