Справа № 461/3378/24
Провадження № 1-кс/461/3621/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000017 від 29.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 204 КК України.

В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що 23.04.2024 року під час допиту в якості свідка ОСОБА_4 , останній на пропозицію працівників правоохоронних органів надав для огляду та перевірки належні йому мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro» та ноутбук марки «Apple МасВоок». Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.04.2024 року накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду від 23.04.2024, а саме: ноутбук марки «Apple Maсbook» та мобільний телефон марки «Iphone 15 PRO». Вважає, що орган досудового розслідування мав можливість та був зобов`язаний оглянути вказаний телефон та ноутбук. При цьому, вказує на те, що ОСОБА_4 є приватним підприємцем та використовує належні йому телефон та ноутбук для ведення бізнесу. Позбавлення його цієї оргтехніки негативно відбивається на його роботі, оскільки у ній зберігається багато потрібної йому інформації. Відтак, просить клопотання задоволити та скасувати арешт.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000377 від 20.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В межах даного кримінального провадження Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.04.2024 року накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду від 23.04.2024, а саме: ноутбук марки «Apple Maсbook» та мобільний телефон марки «Iphone 15 PRO».

Зазначені вище речі постановою слідчого від 23.04.2024 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Як встановлено слідчим суддею, однією з підстав накладення арешту було те, що вказані речі відповідають вимогам ч.1 ст.98 КПК України та можуть бути використаний як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів справи, У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та йому оголошено підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.З ст.332 КК України.

Зокрема, ОСОБА_5 за даними слідства підозрюється у отриманні від ОСОБА_6 грошової винагороди у розмірі 20000 євро за перевезення останнього через державний кордон України в умовах воєнного стану.

Будь кому іншому повідомлення про скоєння кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні не повідомлялося.

Разом з тим, 23.04.2024 року під час допиту в якості свідка ОСОБА_4 , останній на пропозицію працівників правоохоронних органів надав для огляду та перевірки належні йому мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro» та ноутбук марки «Apple МасВоок».

В подальшому, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.04.2024 року на вказану оргтехніку накладено арешт.

Майно, яке було вилучене у свідка ОСОБА_4 , перебуває у розпорядженні органу досудового розслідування.

Слідчий суддя зазначає, що орган досудового розслідування має можливість та зобов`язаний оглянути вказаний телефон та ноутбук, встановити достовірно чи дійсно на ньому збереглися сліди або інші відомості, які можуть бути використанні як доказ у кримінальному провадженні, та, відповідно, за наявності, вилучити такі сліди або інші відомості.

Таким чином, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_4 як власника майна.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2, 3 ч.3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності, про який ідеться в клопотанні, або може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.

Зважаючи на доводи, викладені у клопотанні, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна потреба відпала.

Суд вважає, що на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст.132 КПК України.

Таким чином, накладення обтяження слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 25.04.2024 року, на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду від 23.04.2024, а саме: ноутбук марки «Apple Maсbook» та мобільний телефон марки «Iphone 15 PRO».

Зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000377 від 20.03.2024, повернути ОСОБА_4 ноутбук марки «Apple Maсbook» та мобільний телефон марки «Iphone 15 PRO», попередньо провівши огляд вказаних речових доказів.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1