Справа № 404/8611/21
Номер провадження 1-кс/404/2996/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м.Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_3 на скасування постанови дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про закриття кримінального провадження 000884 за ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Кіровського районного суду міста Кіровограда з вимогою скасувати постанову дізнавача СД Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградської області про закриття кримінального провадження 000884, за ч. 1 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні скаржник вимоги підтримав.

Прокурор заперечив проти вимог скаржника, оскільки дізнавач провів повне і об`єктивне розслідування, за результатами якого виніс законну постанову про закриття кримінального провадження.

СД Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області проводилось досудове слідство по кримінальному провадженню 000884, за ч. 1 ст. 190 КК України.

14.12.2022 року, на підставі постанови дізнавача СД Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Перевіривши долучені до скарги матеріали вважаю, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань:

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні події кримінального правопорушення. Оскаржувану ж постанову слідчий виніс передчасно, оскільки не виконав вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, за умовами якого мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ньому має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та інтересів. Відповіді на всі поставлені нею питання мають бути одержані та вичерпні, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Предметом доказування у цьому кримінальному провадженні є обставини про набрання чинності та виконання умов договору від 08 квітня 2021 року про надання ОСОБА_5 юридичних послуг по цивільній справі 397/497/19; 2/397199/20 за позовом ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, а також про набрання чинності та виконання умов договору від 02 січня 2021 року про надання ОСОБА_5 юридичних послуг ОСОБА_3 .

Неповнота розслідування полягає у тому, що у тексті оскаржуваної постанови дізнавач посилається на умови угоди від 02 січня 2021 року про надання ОСОБА_5 юридичних послуг ОСОБА_3 , при цьому вказана угода відсутня у матеріалах скарги та матеріалах кримінального провадження, що виключає проведення судової перевірки на предмет достовірності зібраних даних.

До матеріалів провадження дізнавач долучив копію договору від 08 квітня 2021 року з приводу надання ОСОБА_5 юридичних послуг по цивільній справі 397/497/19; 2/397199/20 за позовом ОСОБА_3 про визнання недійсним договору, але дізнавач не дослідив умов та обставин укладання та виконання зазначеної угоди.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Попередні договори і виконані правовідносини не здатні підтвердити чи спростувати обставини, які повинні бути предметом цього провадження.

Дізнавач в оскаржуваній постанові посилався на неналежні докази, оскільки представники сторони обвинувачення зібрали докази і зробили правовий висновок про представництво ОСОБА_5 по минулим цивільним провадженням, за період з 2016 по 2018 роки, який передував часу підписання двох угод між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , зокрема від 02 січня 2021 року та 08 квітня 2021 року.

Результат тимчасового доступу засвідчує, а сторони договору підтверджують проведення банківської трансакції про переказ 5000 грн. від ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок ОСОБА_5 , при цьому дізнавач не зробив правовий висновок якими мотивами керується ОСОБА_5 , коли останній протягом останніх трьох років без достатніх правових підстав продовжує утримувати значну суму грошових коштів належних потерпілій.

Текст оскаржуваній постанові містить взаємовиключні висновки і суперечить зібраним по справі матеріалам. Так, виконавець послуг заперечує настання події укладання договорів про надання юридичних послуг з ОСОБА_3 від 02 січня 2021 року та 08 квітня 2021 року. Одночасно з цим на аркуші 36-39 в матеріалах кримінального провадження долучений текст письмового заперечення до колегії суддів Кропивницького апеляційного суду по цивільному провадженню 397/497/19. Отже існують суперечності з приводу того, коли приступив ОСОБА_5 до виконання договорів, або договір необхідно вважати неукладеним.

Обставиною, що підлягає доказуванню також є правосуб`єктність та процесуальна можливість ОСОБА_5 надавати ОСОБА_3 юридичну допомогу.

На виконання ст. 60 ЦПК України, професійний адвокат у загальному провадженні має право представляти інтереси сторони під час розгляду у цивільному провадженні майнового спору про визнання недійсним правочину. Разом з цим, приватний підприємець ОСОБА_5 достовірно знав, що на момент укладання договорів він не набув статусу адвоката, отже мав право представляти інтереси лише у малозначних справах, в порядку спрощеного провадження. Дізнавач не дослідив і не дав правову оцінку зазначеній істотній обставині.

При цьому дізнавач не звернув уваги на доводи потерпілого, не проаналізував та не зробив правових висновків, про які необхідно зазначати в остаточному процесуальному рішенні. Таким чином не зроблено ретельної досудової перевірки вмотивованих сумнівів потерпілого про можливу наявність умисних дій, ймовірних винних осіб.

Слідчий/ дізнавач формально організував і поверхово провів досудове розслідування в кримінальному провадженні, ретельно не перевірив усі доводи учасників кримінального провадження.

Досліджений зміст оскаржуваної постанови не містить відповідей на всі поставлені скаржником запитання. Досудове розслідування буде вважатися неповним до отримання висновку про те, ким виконаний підпис орендодавця в оспорюваному договорі. Тільки такий спосіб доказування стане допустимим, достовірним, достатнім.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на дізнавача, слідчого, прокурора.

Закриття провадження є кінцевим процесуальним рішенням. Разом із цим текст постанови не містить дослідження і правового аналізу дослідження проступку за ч. 1 ст. 358 КК України, отже передчасним стало припущення про відсутність складу кримінального правопорушення.

Слідчі дії є діями, спрямованими на отримання доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої дії є наявність достатніх підстав, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1-2 ст. 223 КПК України).

На досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Рішення про закриття кримінального провадження можна буде визнати законним лише тоді, коли службова особа, якій доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі належних та допустимих доказів проведе повний і об`єктивний правовий аналіз фактично встановлених ним реальних обставин.

Принципи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема право особи на справедливий суд зобов`язують дати належну та об`єктивну оцінку фактично встановленим обставинам.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про скасування рішення дізнавача, слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію (ч. 2 ст. 307 КПК України). Скаржник має право на повний і всебічний розгляд факту можливого кримінального правопорушення. Слідчий / дізнавач при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, цих положень Закону, не дотримався. Висновки про неможливість встановити винну особи є передчасними, а рішення про закриття кримінального провадження - необґрунтованим.

З цих підстав оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про закриття кримінального провадження 000884 за ч. 1 ст. 190 КК України, скасувати.

Ухвалу направити прокурору Кіровоградської місцевої прокуратури, для організації подальшого досудового розслідування. Ухвала не оскаржується в апеляційному порядку.

Заперечення на ухвалу слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого судового засідання. (ч. 3 ст. 307 КПК України).

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1