Справа № 369/8176/24
Провадження №1-кс/369/1696/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001184 від 29.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001184 від 29.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001184 від 29.04.2023, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 квітня 2023 року близько 16 години 00 хвилин на мобільний телефон ОСОБА_7 , зателефонував колишній чоловік ОСОБА_5 та попросив підвезти його до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на що остання погодилась, оскільки сама проживає в даному населеному пункті.

Того ж дня, близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_7 маючи у власному користуванні легковий автомобіль марки Mazda 6 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN: НОМЕР_2 , приїхала на власному автомобілі до ТРЦ «Ocean Plaza», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де її чекав ОСОБА_5 .

Оскільки, ОСОБА_5 заздалегідь мав прямий умисел на заподіяння шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_7 , який направлений на протиправне заподіяння смерті, підготував та зберігав при собі поліетиленовий пакет з двома тарами із вмістом нафтопродукту.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , рухаючись з потерпілою в салоні автомобіля та зберігаючи при собі тари з нафтопродуктами, вигадав історію ніби йому потрібно було терміново зустрітися з товаришем в АДРЕСА_1 та попросив потерпілу підвезти його до визначеного місця. Оскільки, ОСОБА_7 не знала точної адреси куди прямує, ОСОБА_5 вказав їй дорогу.

Рухаючись на вище вказаному автомобілі, за кермом якого була ОСОБА_7 та прибувши до с. Тарасівка Фастівського району Київської області за наказом ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_7 з`їхала автомобілем марки Mazda 6 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN: НОМЕР_2 , на польову дорогу, яка паралельна вулиці Шевченка, що в АДРЕСА_1 (координати 50.345337,30.347830). Перебуваючи на відстані приблизно 100 м від житлових будинків населеного пункту АДРЕСА_1 ОСОБА_5 маючи прямий умисел на заподіяння шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_7 вербально почав погрожувати фізичною розправою та вбивством останній, якщо вона не погодиться мати з ним сімейні стосунки.

Так, близько 00 годин 20 хвилин 28 квітня 2023 року неподалік домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 перебуваючи в салоні автомобіля ОСОБА_7 дістав з поліетиленового пакету заздалегідь підготовлену рідину нафтопродукт, маючи прямий умисел на заподіяння шкоди життю та здоров`ю, а саме умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , умисно облив одяг потерпілої з метою підпалу, одночасно демонструючи потерпілій запальничку здійснюючи спроби її підпалити.

ОСОБА_7 усвідомлюючи, що її життю та здоров`ю загрожує небезпека вискочила із салону власного автомобіля намагаючись втекти, щоб запобігти вчиненню підпалу її тіла ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 не припиняючи свої протиправні, кримінально карані діяння, реалізуючи свій злочинний умисел, наздогнав, а в подальшому проти волі потерпілої ОСОБА_7 заштовхав жінку до салону автомобіля, утримуючи потерпілу проти її волі, взявши до рук ємність з нафтопродуктом повторно облив салон автомобіля і потерпілу ОСОБА_7 з метою підпалу.

Після чого, потерпіла ОСОБА_7 намагаючись відвернути непоправні наслідки, спробувала відволікти ОСОБА_5 запропонувавши вийти з салону автомобіля на вулицю з метою подальшої втечі на що останній погодився.

Однак, при спробі втечі потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільну-небезпечність свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у виді смерті потерпілої, тобто діючи умисно, ОСОБА_5 повторно заштовхав жінку до автомобіля, взяв до рук газову запальничку та здійснив умисний підпал заздалегідь облитого нафтопродуктом тіла потерпілої ОСОБА_7 в салоні автомобіля марки Mazda 6 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN: НОМЕР_2 , який попередньо облив нафтопродуктом.

В подальшому, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти життя та здоров`я, усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх діянь та бажаючи настання наслідків, у вигляді смерті ОСОБА_7 , маючи можливість надати першу медичну допомогу, зателефонувавши в медичний заклад або покликати на допомогу, цього не зробив. Виконавши всі дії, які він вважав за необхідними для доведення злочину до кінця, сподівався, що від підпалу тіла ОСОБА_7 . помре, згорівши в салоні автомобіля, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_7 покинула салон палаючого автомобіля, вискочивши з нього, після чого місцевими жителями, які прибули на звуки палаючого автомобіля, було викликано медичну допомогу та госпіталізовано ОСОБА_7 до опікового відділення КНП «Київська міська лікарня №2 Київської міської Державної адміністрації».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 189/Д від 16.08.2023 року потерпілій ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді опіків полум`ям шиї, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок ІІ-ІІІ ступеня з площею ураження 30% поверхні тіла. Вище описані тілесні ушкодження утворилися від дії термічного фактору полум`я за механізмом коагуляції білка та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 28 квітня 2023 року близько 00 годин 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 маючи прямий умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, а саме транспортного засобу марки Mazda 6 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN: НОМЕР_2 , власницею якого являється ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовленого нафтопродукту, облив внутрішню частину вище вказаного автомобіля та тіло потерпілої ОСОБА_7 , яка перебувала всередині та умисно здійснив підпал автомобіля запальничкою. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 транспортний засіб марки Mazda 6 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN: НОМЕР_2 охопило полум`ям та було повністю знищено.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-23/54251-АВ від 09.10.2023 своїми протиправними діями, ОСОБА_5 завдав ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на суму 295 110,00 (двісті дев`яносто п`ять тисяч сто десять гривень 00 копійок).

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України, обґрунтовується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 28.04.2023;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 11.05.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.04.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 14.05.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14.05.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 29.04.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 29.04.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 31.05.3023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 31.05.3023;

- висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 12.06.2023 № СЕ-19/111-23/25802-ФХД;

- висновок судової пожежно-технічної експертизи від 26.05.2023 № СЕ-19/111-23/27022-ПТ;

- протокол огляду речей від 16.06.2023;

- протокол слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 від 17.07.2023;

- висновок судово-медичної експертизи від 01.08.2023 №189/Д;

- висновок судово-психіатричної експертизи від 11.10.2023 №484;

- висновок судової автотоварознавчої експертизи від 10.10.2023 №СЕ-19/111-23/54251-АВ;

- протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 04.11.2023;

- висновок судової психологічної експертизи від 26.02.2024 №29064-61;

- протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_14 від 26.02.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 18 травня 2024 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється за можливе через складність провадження.

Для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні потрібно завершити проведення низки слідчих та процесуальних дій, що потребує додаткового часу, а саме:

завершити проведення судово-психіатричної експертизи;

завершити проведення судової психологічної експертизи (поліграф) з підозрюваним;

провести інші слідчі (розшукові) дії, які необхідні для забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування.

Раніше отримати висновки зазначених експертиз не видалось за можливе у зв`язку з тим, що призначені експертизи у вказаному кримінальному провадженні є складними судовими експертизами із тривалими термінами їх виконання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.03.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 17 травня 2024, який змінено ухвалою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 травня 2024.

Постановою керівника Фастівської окружної прокуратури від 14.05.2024 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 18 червня 2024.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні 24.02.2022 введено воєнний стан, який на даний час триває. Крім цього, на території України тривають бойові дії, що у свою чергу створює перешкоди для нормального функціонування установ та організацій.

Проведення вищевказаних слідчих та інших дій потребує додаткового часу з огляду на особливу складність провадження, оскільки їх результати матимуть доказове значення для підтвердження винуватості особи під час судового розгляду у кримінальному провадженні.

Для проведення вказаних слідчих та процесуальних дій потрібний додатковий строк не менш як один місяць, що у загальній кількості із використаними строками складатиме три місяці.

У той же час ризики, які слугували підставою застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування на даний час не зменшилися та не припинили існувати.

Правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким, умисним злочином, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ризики, передбачені пунктами 1,5 ч. 1 ст. 177 не перестали існувати, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань, щодо вчиненого ним кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність в продовженні відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В даному випадку підозрюваний ОСОБА_15 раніше судимий за вчинення злочину проти життя, а саме був засуджений 04.06.2008 року Апеляційним судом Київської області за ст.ст. 115-2 ч.6, 187 ч.4, 289 ч.2, 70 КК України 2001 року, у вигляді покарання позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна, звільнений 03.07.2017 року, Бердичівським міським судом Житомирської області 23.06.2017 умовно-достроково, з невідбутим строком 1 рік 11 місяців 9 днів. Під час іспитового строку вчинив майновий тяжкий злочин та був засуджений 09.12.2019 року Васильківським міським судом, за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України, у вигляді покарання позбавлення волі 3 роки 6 місяців, звільнений 03.02.2023 року та на даний час будучи раніше судимим підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- згідно з п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або найбільш суворе покарання довічне позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Аналогічні насильницькі кримінально карані діяння він вчиняв раніше, був за них засуджений, відбував покарання, на шлях виправлення не став та вчинив повторно злочини.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні), незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що у слідства є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 та знаючи анкетні дані свідків, які вказують на причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. Також, ОСОБА_5 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Таким чином, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України та більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження та не забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, визначеним п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення), вказують обставини інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 злочину, зокрема: виняткова суспільна небезпека таких дій; відсутність страху бути поміченим іншими особами; відкрито-демонстративний характер злочинних дій. Виходячи із вищевикладеного, наявні вагомі підстави вважати, що у разі перебування на волі підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки являється неодноразово судимим за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, в тому числі злочину проти життя. На даний час на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочину проти життя.

Продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_5 незаконного впливу на потерпілого, свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримала, просила суд продовжити строк тримання під вартою.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 заперечували щодо клопотання слідчого та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001184 від 29.04.2023, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

18.03.2024 ОСОБА_5 слідчим СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області за погодженням з прокурором Боярського відділу Фастівської прокуратури Київської області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України, обґрунтовується доказами, які долучені до клопотання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.03.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 17 травня 2024, який змінено ухвалою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 травня 2024.

Постановою керівника Фастівської окружної прокуратури від 14.05.2024 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 18 червня 2024.

Так, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В даному випадку, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання слідчого та прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні;

Оцінюючи вищезазначені ризики з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне, що підозрюваний не одружений, малолітніх дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на потерпілих та свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, даний ризик є обґрунтованим тим, що підозрюваний розуміючи тяжкість скоєного ним злочину та невідворотність покарання може своїми діями намагатися впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою надання неправдивих показів.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Відповідно до статті 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою:

1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Тому суд у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має чітко зазначити в судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»), а тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим в п. 1 ст. 5 цієї конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Соловей і Зозуля проти України»).

Слідчим суддею під час судового розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу, відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України встановлено, що ризики, які виправдовують обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 не зменшились. Тобто підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

За таких обставин клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про можливість застосування застави відносно підозрюваного, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а також встановлені під час розгляду клопотання обставини події, щодо вчинення якої ОСОБА_5 повідомлено про підозру, тому слідчий суддя приходить до переконання про можливість незастосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді застави у даному конкретному випадку.

Керуючись ст.ст.40, 131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 197, 206, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Тарасівка Києво-Святошинського району, Київської області, українцю, громадянину України, не працюючому, розлученому, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.06.2024, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 17.05.2024 року о 12:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_16