Провадження № 1-кс/127/8991/24
У Х В А Л А

Іменем України

21 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000327 від 25.04.2024 ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городківка, Крижопільського району Вінинцької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні №0000327 від 25.04.2024 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що Відділом поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000327 від 25.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України.

В межах даного кримінального провадження, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру та обвинувальний акт відносно них скеровано до суду.

Відповідно до висунутого обвинувачення, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 ч. 2 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування, слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області 26.04.2024 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.06.2024.

Наразі підготовче судове засідання не призначено, разом з тим, ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу продовжують існувати, зокрема:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

- незаконний вплив обвинуваченого на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше вчиняв злочини.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

Наразі, строк обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає, проте прийняти кінцеве судове рішення по кримінальному провадженню в межах строку дії запобіжного заходу не представляється за можливе, а ризики в його діях продовжують існувати.

За таких обставин та беручи до уваги, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 . судовому засіданні заперечувавли проти задоволення клопотання прокурора, просивли змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, дослідивши вказане клопотання та додані матеріали, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що органом досудового розслідування - Відділом поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, за процесуального керівництва Вінницької окружної прокуратури Вінницької області, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000327 від 25.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 квітня 2024 року близько 00:10 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знаходилися у громадському місці, а саме у дворі житлового багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 та під час очікування останнього, у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій.

Реалізовуючи свій протиправний умисел на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в нахабному виявленні зневажливого ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві норм поведінки, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи явну фізичну та кількісну перевагу над потерпілим, почали поводити себе зухвало та агресивно, спричинили словесну суперечку з ОСОБА_7 , яка продовжилася у квартирі ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , де демонструючи свою зверхність, з вчиненням невибіркового фізичного насильства, яке проявилося у шарпанні за одяг, нецензурною лайкою та нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , при цьому, ОСОБА_4 наніс потерпілому удар рукою в область голови.

Згідно висновку експерта у потерпілого ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на нижньому повіці обох очей та лобі справа, садно та забій м`яких тканин носу, крововиливи на слизовій верхньої та нижньої губ. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 належать до легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 00:30 перебуваючи у приміщенні квартири належної ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_3 , під час конфлікту з останнім, помітив на його шиї ланцюг, виготовлений із жовтого металу та у руках мобільний телефон марки «Iphone», моделі «Х», після чого ОСОБА_4 , в період часу з 00:30 до 01:30 25.04.2024 в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024, керуючись жагою до легкої наживи та незаконного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер та є відкритими для інших осіб та направлені на незаконне заволодіння чужим майном поєднаного із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_7 близько десяти хаотичних ударів в область обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на нижньому повіці обох очей та лобі справа, садно та забій м`яких тканин носу, крововиливи на слизовій верхньої та нижньої губ, які згідно висновку експерта належать до легких тілесних ушкоджень. Після цього, усвідомлюючи, що потерпілий не в змозі чинити опір, зірвав з шиї ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, довжиною 55см, вартістю, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи 9030,85 гривень та забрав з рук мобільний телефон марки «Iphone», моделі «Х» вартістю, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи 5513,00 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 , покинув місце проживання ОСОБА_7 та направився у невідомому напрямку, у подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

25 квітня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2024 по справі №127/14335/24 застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком 60 (шістдесяти) днів, тобто до 24 червня 2024 року.

В подальшому, 20 червня 2024 року слідчим складено та прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 від 25.04.2024.

Вказаний обвинувальний акт спрямовано до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті.

Однак, підготовче засідання у даному кримінальному провадженні Вінницьким міським судом Вінницької області ще не призначено, а строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 спливає 24 червня 2024 року.

Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання прокурора слідчим суддею враховується наступне.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною шостою статті 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання "до початку підготовчого судового засідання" (ч. 1 ст. 176 КПК) та "до проведення підготовчого судового засідання" (ч. 6 ст. 199 КПК).

В свою чергу, порядок проведення підготовчого судового засідання закріплено у статті 314 КПК України.

Відповідно до частини першої та другої статті 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь. (ч. 3 ст. 314 КПК)

Таким чином, аналіз положень статей 176, 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX), у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого засідання.

Як зазначено вище та встановлено судом, 20 червня 2024 року слідчим складено та прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 від 25.04.2024.

Вказаний обвинувальний акт спрямовано до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті.

Однак, підготовче засідання у даному кримінальному провадженні Вінницьким міським судом Вінницької області ще не призначено, а строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 спливає 24 червня 2024 року, а відтак розгляд і вирішення клопотання прокурора, на даному етапі, віднесено до повноважень слідчого судді за місцем здійснення досудового розслідування.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та доданих до нього документів слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованих злочинів, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість обвинуваченого переховуватися від органів прокуратури та суду, з метою уникнення покарання за вчинений злочин, продовження вчинення злочинів, здійснення незаконного впливу на свідків, а також особу обвинуваченого, який на час розгляду клопотання обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 186 КК України), яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2024 про застосування запобіжного заходу не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 серпня 2024 року (включно).

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 серпня 2024 року (включно).

Ухвала про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 діє до 19 серпня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя