Справа № 372/783/20
Провадження № 1-кп-187/24
ухвала

11 березня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001302 від 17.03.2019 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Обухівського районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001302 від 17.03.2019 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 185 КК України.

08.03.2024 року прокурором ОСОБА_10 подано клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб. Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначив, що з огляду на ті обставини, що кожному з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 неможливо застосувати жоден з більш м`яких запобіжних заходів, оскільки наявні достатні підстави про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що, кожний з обвинувачених, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, вважає, що обвинувачені можуть вчинити дії з метою уникнення відповідальності, залишити територію України, оскільки є громадянами іншої країни, продовжити кримінальну діяльність, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Захисник ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання заперечив, просив суд обрати відносно обвинувачених більш м`який вид запобіжного заходу посилаючись на матеріальне та сімейне становище обвинувачених, вважає, що ризики на які посилається прокурор не підтверджені відповідними доказами.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 заперечили щодо задоволення клопотання.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України контроль за доцільністю продовження тримання обвинуваченого під вартою покладено на суд.

Згідно п. 2 ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.01.2024 року обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 11.03.2024 року.

До спливу продовженого строку тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 під вартою кримінальне провадження судом не завершено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, як наголошується в ч. 2 цього процесуального закону.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.ч. 6 та 8 ст. 176 цього Кодексу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, або ж застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до положень ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Так, перевіривши доводи клопотань прокурора, матеріли кримінального провадження, вислухавши думку захисника обвинувачених, вважається за необхідне продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 .

Суд визнає доведеним прокурором, реальними та такими, що продовжують мати місце наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть перераховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставинами, що дають підстави суду визнати наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є докази не досліджені судом, а також тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

При цьому суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризиків: переховування від суду - втечі особи від суду, враховує: особу обвинуваченого /кожного/ його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його сімейний стан, суворість покарання за кримінальні правопорушення, у яких згідно обвинувального акту обвинувачуються, як елементи оцінки зазначених ризиків, що не може не усвідомлюватися обвинуваченими та можливості його уникнути.

Тобто судом враховані дані про особу обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з урахуванням обставин провадження, та особистих характеризуючих даних обвинувачених.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Також, суд зазначає, що стороною захисту не надано суду документи на підтвердження не можливості тримання під вартою обвинувачених за станом здоров`я та з інших можливих істотних поважних причин.

Суд вважає, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченими з огляду на наявність високого ступеню ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинувачених, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Суд визнає, що інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, розмір якої, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, має бути визначений в розмірі, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд враховує, що ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.02.2022 року, якою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою визначено розмір застави у 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб кожному.

Так, враховуючи майновий та сімейний стан обвинувачених, керуючись ст. 183 КПК України, продовжуючи обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, вважаю за можливе зменшити розмір застави, визначений ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.02.2022 року при продовженні запобіжного заходу до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп. кожному.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 33, 176, 183, 314, 315, 316 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор, продовживши строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто до 09 травня 2024 року, включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор, продовживши строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто до 09 травня 2024 року, включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор, продовживши строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто до 09 травня 2024 року, включно.

Зменшити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розмір застави, визначений ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.02.2022 року, до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп. кожному, продовживши термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави до 09 травня 2024 року, включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1