Справа № 487/2070/24
Провадження № 1-кс/487/3301/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 11.03.2024 у кримінальному провадженні №0000051 від 22.02.2024, року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

30.05.2024 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернувся із клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у якому просив повністю скасувати арешт майна тимчасово вилученого у ОСОБА_3 , а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що на теперішній час відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу до посвідчення водія, виданого на його ім`я, тому вважає за необхідне клопотати про повне скасування накладеного арешту. 22.03.2024 року кримінальне провадження №0000051 від 22.02.2024 закрито на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю ознак кримінального проступку.

До судового засідання ОСОБА_3 не з`явився, у клопотанні просив розглянути клопотання за його відсутності , клопотання підтримав та просив задовольнити .

Представник Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області до судового засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 11.03.2024року (справа 487/2070/24; провадження 1-кс/487/1803/24) за клопотанням прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000051 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для накладення арешту на майно стало те, що21.02.2024 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшли матеріали з РСЦ ГСЦ МВС в Миколаївській області, за фактом отримання від УПП в Миколаївській області посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке має ознаки підробки.

Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 22.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно наданої інформації РСЦ ГСЦ МВС в Миколаївській області за вих.№ 2145-14-1-2023 від 14.11.2023 за перевіркою у ЄДР МВС, встановлено, що відомості щодо видачі посвідчення водія серії НОМЕР_2 відсутні.

Крім того згідно СДР МВС 03 серпня 2012 року гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у (6506) MB PEP ДА1 смт. Каланчак видано посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Внаслідок того, що надісланий на зберігання бланк має іншу серію з`явились сумніви щодо його дійсності.

29.02.2024 в ході проведення огляду бланку посвідчення водія з серією НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його було поміщено до спеціального сейф пакету НПУ № WAR1119562 та вилучено до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та визнано речовим доказом.

29.02.2024 у вказаному кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР №0000051 від 22.02.2024, призначено технічну експертизу документів для оскільки її висновок матиме значення для розслідування кримінального провадження.

Фактичним власником даного тимчасово вилученого майна є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частинами першою, другою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

З огляду на зазначене, оскільки заявником клопотання доведено, що відпала потреба в застосуванні арешту на зазначене у клопотанні майно,накладеного ухвалою слідчого судді від 11.03.2024 року, слідчий суддя дійшов висновку, що в застосуванні арешту цього майна відпала потреба, а тому клопотання про скасування арешту майна належить задовольнити, з метою недопущення порушення прав власника майна.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.03.2024 року (справа 487/2070/24; провадження 1-кс/487/1803/24) у кримінальному провадженні №0000051 від 22.02.2024 в частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1