ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/650/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000361 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, смт. Олександрівка, Олександрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (гуртожиток) та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17.05.2018 за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки та із застосуванням ст. 54 КК України з позбавленням військогово звання "старший лейтенант",

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.

Так, 17.08.2022 приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_3 , знаходячись на зупинці громадського транспорту на просп. Бажана у м. Києві, помітив на асфальті біля тротуару та підняв згорток фольги, при візуальному огляді якого виявив в середині порошкоподібну речовину білого кольору - амфетамін.

В цей час, у останнього винник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини - амфетаміну, для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини - амфетаміну, для особистого вживання без мети збуту, ОСОБА_3 , помістив згорток із психотропною речовиною амфетаміном, до своєї барсетки, яка була при ньому на той час, тим самим умисно незаконно придбав та незаконно повторно почав зберігати для особистого вживання без мети збуту, психотропну речовину амфетамін.

У подальшому, 17.08.2022 приблизно о 18 год. 15 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на станції метро «Харківська» КП «Київський метрополітен», у вестибюлі вказаної станції був зупинений працівником поліції, на запитання чи є заборонені законним обігом речі чи предмети, повідомив, що в барсетці, яка була при ньому на той час, знаходиться психотропна речовина амфетамін. Після чого ОСОБА_3 був запрошений працівником поліції до службового приміщення поліції вказаної станції метро, де в присутності двох понятих у останнього в барсетці, яка була при ньому на той час, було виявлено та вилучено згорток фольги, в якому містилась порошкоподібна речовина білого кольору.

Встановлено, що у вилученій у ОСОБА_3 порошкоподібній речовині міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, маса амфетаміну в речовині становить 5,252 г.

Амфетамін згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці 2», є психотропною речовиною.

Крім того, згідно із Наказом від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» «Таблиці II» маса амфетаміну 5,252 г. відноситься до великих розмірів.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.309 КК України не визнав та суду показав, що на лавці біля автобусної зупинки знайшов барсетку, в ній виявив згорток з речовиною, та зрозумів, що це наркотичний зісіб, однак розгубився, тому не одразу зателефонував в поліцію, але мав намір здати вказану знахідку працівникам поліції пізніше. На вході в метро він підійшов до працівників правоохоронних органів для того, щоб повідомити їх про те, що він знайшов заборонену речовину і у цей час вони запитали його чи має він заборонені речовини та почувши позитивну відповідь, зазначили, що необхідно дочекатись слідчо-оперативну групу, почали складати протокол, невірно там зазначили дані про належність сумки, бо в той момент він мав свою сумку, а віддав знайдену. Однак, працівники поліції вилучили обидві сумки та при свідках із сейфу дістали особисто його. Будучи притягнутим раніше до кримінальної відповідальності, він вказав, що жодного разу не вживав наркотичні речовини.

Таким чином ОСОБА_3 не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, його вина у вчинені цього кримінального правопорушення у повному обсязі доведена під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами та зокрема показаннями свідків.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що події відбувались на станції метро «Харківська», його запросили в якості понятого. На момент огляду, при ОСОБА_3 була лише одна чорна сумка, в якій були виявлені особисті речі та психотропна речовина амфетамін. ОСОБА_3 казав, що знайшов сумку на іншій станції, а затримали його на станції метро «Харківська». Для чого він підібрав ту сумку - невідомо. Претензій до працівників поліції немає, з протоколом огляду ознайомлювався.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що являється працівником поліції. В той день ніс службу на станції метро "Харківська". Побачивши ОСОБА_3 , підійшов до нього та попросив надати документи на перевірку. В цей момент обвинувачений почав сильно нервувати, що й викликало унього підозру. Після цього він пзапитав чи має ОСОБА_3 заборонені речі чи предмети, на що обвинувачений позитивно відповів та вказав на барсетку, яка була на ньому. В подальшому, він повідомив чергову частину про виниклу ситуацію, викликавши слідчо-оперативну групу та запросив двох понятих, вони всі пройши до кімнати поліції. По прибуттю слідчо-оперативної групи, почали проводити слідчі дії, ОСОБА_3 зазначав, що знайшов барсетку десь біля зупинки, для чого взяв її - не пам`ятає.

Окрім показань свідків вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України підтверджується письмовими доказами.

Так, із даних, відображених в протоколі огляду місця події від 17.08.2022 року та додатку до нього (т.1 а.п. 40-43) вбачається, що об`єктом огляду є станція метро «Харківська», де було виявлено особу, котра представилась як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На питання працівника поліції у присутності понятих про наявність заборонених речей, ОСОБА_3 відповів, що має. В подальшому, із застосуванням відео фіксації, останній самостійно надав для вилучення згорток фольги з порошкоподібною речовиною, який знаходився у центральному відділі сумки чорного кольору. Зі слів ОСОБА_3 , даний згорток він знайшов поблизу зупинки громадського транспорту близько 17 год. 30 хв.

Фактичні дані, відображені у висновку експерта № СЕ-19/111-22/33926-НЗПРАП від 09.09.2022 року з додатками (т.1 а.п. 56-60), вказують на те, що у наданій на дослідження порошкоподібній речовині світло-бежевого кольору, виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін. Маса амфетаміну у речовині становить 5,252 г.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Досліджені та оцінені судом докази є належними та допустимими, а тому покладаються судом в основу вироку.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 наданим в свудовому засіданні, суд ставиться до них критично та розцінює виключно як позицію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, окрім цього вказані показання спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує, а й підтверджує те, що знайшов на лавці біля автобусної зупинки барсетку в якій був згорток з наркотичною речовиною. Однак твердження про те, що про вказану знахідну він вирішив повідомити працівників поліції не витримує жодної критики, оскільки при реальності таких намірів ОСОБА_3 мав можливість одрузу ж зателефоновути у поліцію та вказаний згорток не підбирати. Натомість обвинувачений знайдену психотропну речовину підібрав і направився не до райвідділку поліції, а до метрополітену. Окрім цього, уже безпосередньо на станції метро "Харківська" не він підійшов до працівника поліції, щоб повідомити про знайдене, а навпаки працівник поліції підійшов до нього та запитав про наявність заборонених речовин і лише після цього ОСОБА_3 зазначив, що у нього є при собі заборонені речовини, у повному обсязі спростовує твердження ОСОБА_3 про те, що знайдену психотропну речовину він мав намір здати працівникам поліццї.

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Згідно з ч. 2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який будучи раніше судимим вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17.05.2018 за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки та із застосуванням ст. 54 КК України з позбавленням військогово звання "старший лейтенант", належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, є волонтером ГО "Волонтерський рух "Разом ми сила" не одружений, тривалий час переховувавсям від суду та був оголошений у розшук, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і для запобігання вчиненню ним нових криимінальних правопорушень у майбутньому.

Враховуючи попередню судимість та обтяжуючу покарання обставину у виді рецедиву злочинів підстав для призначення більш м"якого покарання чи застосування положень ст.ст.75,76 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати слід стягнути із обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 03.05.2024 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув"язнення у період із 03.05.2024 року по день набрання вироком законної сили, в розрахунку один день попереднього ув"язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою - заплишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 510 гривень 24 копійок за проведення судової експертизи. Речові докази - психотропну речовину амфетамін, масою 5,252 г - знищити. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: