Справа № 570/1661/23
номер провадження 1-кп/570/100/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000059 від 04.02.2023 р. щодо ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Задунаївка, Арцизького району Одеської області, громадянина України, реєстр. та прож. АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 діючи спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, розробили злочинний план, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян за наступних фактичних обставин.

Так, не пізніше 03 лютого 2023 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, для реалізації свого задуму невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, розробила план дій, відповідно до якого, з метою заволодіння грошовими коштами осіб шляхом обману, телефонувала на стаціонарні телефони громадян, повідомляла останнім неправдиві відомості щодо потрапляння до медичного закладу з тяжкими травмами близьких осіб та необхідності термінового надання грошових коштів на лікування.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, повідомляла ОСОБА_6 анкетні дані громадян та адресу, за якою необхідно приїхати та забрати грошові кошти, а в подальшому частину коштів перерахувати на рахунки, вказані невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, а частину залишати собі.

03 лютого 2023 року близько 20 год. 00 хв., невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, зателефонувала на мобільний телефон, абонентом якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , яка являється матір`ю потерпілої ОСОБА_8 , та представилася помічником лікаря та повідомила останній неправдиві відомості про те, що її доньку ОСОБА_8 потрібно терміново оперувати.

У подальшому, 03 лютого 2023 року, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за вказаною адресою: АДРЕСА_2 , маючи єдиний спільний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, діючи за попередньо змовою невстановленою групою осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, отримав від ОСОБА_7 належні ОСОБА_8 , грошові кошти в розмірі 75 тис. доларів США (в розрахунку на національну валюту станом на 03.02.2023, 1 долар становить 36,5686 гривень) та 18 тис. євро (в розрахунку на національну валюту станом на 03.02.2023, 1 євро становить 40,1724 гривень), які ОСОБА_9 передала, будучи переконаною в тому, що її донька перебуває у небезпеці, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду у загальному розмірі 3 млн. 465 тис. 748 гривень 20 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 на початку судового розгляду свою вину у вчиненні зазначеного злочину визнавав частково, вказуючи, що він отримав вказані гроші, однак будь-яких обманних дій до ОСОБА_7 він не застосовував. Визнавав цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 186 тис. 067 грн. 43 коп., та не визнавав в частині стягнення 50 тис. грн. моральної шкоди. Від давання пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

В подальшому у судових дебатах підсудний вказуючи, що він лише забирав гроші, та не телефонував потерпілим, повідомив, що він повністю не визнає свою вину. Також вказав, що повністю не визнає цивільний позов. Просив його виправдати.

Незважаючи на невизнання підсудним ОСОБА_6 вини у вчиненні вказаного злочину, його винуватість за ч. 4 ст. 190 КК України повністю доводиться дослідженими у судовому розгляді доказами.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засданні пояснила, що очевидцем події вона не була. В день події, вона приїхала додому та через вікно побачила, що її матір - ОСОБА_7 , 1941 р.н., по телефону з кимось розмовляє. Зайшовши у будинок, вона побачила, що пакети, у яких вона зберігала збергіала усі свої заощадження (гроші в сумі 75 тис. доларів США та 18 тис. євро), були пусті. Вказані грошові суми складались з її особистих грошей, грошей її, батька, які їй залишились після його смерті, гроші від продажу квартири, які їй передала її матір ( ОСОБА_7 ) грроші, які її сестра привезла із-за кордону та передала їй. Вкзані гроші зберігала у коробках та пакетах у погребі будинку. Кошти були в доларах США (купюри по 100 доларів США) та в євро (купюри різних номналів, в т.ч. 50, 100 та декілька по 500 євро). Її матір - ОСОБА_7 знала про місце зберігання грошей. Самостійно спуститись в погріб ОСОБА_7 не могла в силу її віку та стану здоров`я (обмеження в рухах при пересуванні). На її (потерпілої) запитання, що сталося і де гроші, ОСОБА_7 їй розповіла, що на її мобільний телефон подзвонив невідомий та представився лікарем, повідомивши, що її дочка (потерпіла ОСОБА_8 ) потребує негайної операції і для цього необхідна значна сума грошей, за якими приїде їх представник. Через дякий час дійсно приїхав невідомий чоловік та забрав усі вказані гроші, не перераховуючи їх. Про подію повідомила в поліцію. В подальшому їй повідомили про затримання особи причетної до вчинення вказаного злочину, а також виявлення і вилучення значної частини вказаних коштів.

Потерпіла зазначила, що внаслідок вказаної події вона та її матір - ОСОБА_7 , 1941 р.н., пережили значний стрес, що негативно вплинуло на стан їх здоров`я. Також вона зазнала душевних страждань через злочинні дії щодо неї та протиправну втрату її майна. Перд`явлений позов підтримала повністю. В подальшому в судовезасіданні не з`вилась, звернулась до суду із заявою (а.с. 49, 50) про розляд справи без її участі. Просила призначити підсудному покарання відповідно до Закону.

Свідок ОСОБА_7 , 1941 р.н. (мати потерпілої) в судовому засіданні пояснила, що в день події на її мобільний телефон подзвонив невідомий та сказав, що її дочка потрапила в аварію і потрібна значна сума грошей на її операцію. В подальшому під диктовку вказаної особи писала "заяви-згоди на оперування", при цьому невідомий з`ясовував анкетні дані та адресу проживання. В ході телефонної розмови невідомий повідомив їй, що до неї виїхав "лікар", щоб отримати необхідні для "операції" кошти. Через деякий час приїхав "лікар". Вона сховала собаку, що охороняда двір, та провела вказаного чоловіка в будинок. В цьому чоловіку вона в подальшому (під час досудового розслідування) впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 . Перебуваючи в будинку вона показала обвинуваченому, де (в погребі) знаходяться кошти, що належать її дочці (потерпілій ОСОБА_8 . Обвинувачений сам спускався в погріб та забрав звідти коробки та пакети з грошима. Спочатку почали рахувати вказані гроші, однак "лікар" (обвинувачений) сказавши, що оскільки їх дуже багато та рахувати довго, а операція термінова, забрав усі гроші та швидко пішов. Вказані гроші були в доларах США та в євро. Яка саме сума коштів там була вона не знає, дочка їй про це не говорила. Також в судовому свідок ОСОБА_7 підтвердила, що впізнає обвинуваченого, як зазначену особу, що за вказаних обставин приїжджав до їх будинку та забрав гроші.

Свідок ОСОБА_10 (колишній чоловік потерпілої) в судовому засданні пояснив, що очевидцем події він не був. Потерпіла розповідала йому про шахрайство, що сталалося вказуючи, що її матері - ОСОБА_7 , 1941 р.н., на мобільний телефон подзвонив невідомий та представився лікарем, повідомивши, що її дочка (потерпіла ОСОБА_8 ) потребує негайної операції і для цього необхідна значна сума грошей. Йому відомо, що у ОСОБА_8 були заощадження, які складались із грошей, які їй надала її матір від продажу квартири, гроші, що залишились їй після смерті її батька, та гроші, які їй надавала її сестра, яка працювала в Італії.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засданні пояснив, що він працював адміністратором у готелі "Глобус" в м. Тернопіль, куди поселився обвинувачений ОСОБА_6 та в подальшому був там затриманий працівниками поліції. Уточнив, що бронювання здійснювалось через сервіс Booking, обвинувачений при поселенні пред`являв свій паспорт. Через деякий час прийшли працівники поліціїта з`ясовували про ОСОБА_6 . В подальшому він був присутній під час затримання ОСОБА_6 у готельному номері та вилучення у нього грошей у значні сумі в доларах США, євро, гривнях, які пізніше довго перераховували.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що очевидцем події він не був. Повідомив, що обвинувачений ОСОБА_6 здійснив бронювання квартири АДРЕСА_3 , де проживав один день та через декілька днів бронював ще на один день, після чого наступного дня було проведено обшук даної квартири та вилучено коробку з-під телефона та сміття. Оплату за винайману квартиру ОСОБА_6 здійснював картою, зазначив, що при бронюванні обвинувачений вказав інші анкетні дані.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що очевидцем події він не був. Повідомив, що його знайомий попросив завезти ключ та поселити в квартиру (подобово) людину. Знімав квартиру обвинувачений ОСОБА_6 , який оплату здійснив картою. В подальшому впізнав обвинуваченого в поліції по фотознімках.

Показання потерпілої та вказаних свідка є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, а тому суд визнає їх належними та допустимими доказами по справі. Відомості, які вказують про надання потерпілою та вказаними свідками неправдивих показань з метою обмовити підсудного не встановлено. Підстави для сумніву у правдивості таких показань потерпілої та свідків в судовому засіданні не виявлено.

Також судом повно та всебічно досліджено докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту, зокрема:

Згідно витягу із ЄРДР (т. 1 к.п. а.с. 1) 04.02.2023 р. о 08 год. 23 хв. на підставі письмої заяви ОСОБА_14 зареєстровано кримінальне провадження № 0000059 про те, що 03.02.2023 р. приблизно о 18 год. 00 хв. 18 год. 50 хв. невстановлені особи за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману, заволоділи грошовими коштами в загальній сумі 75 000 доларів США та 18 000 Євро, які належали її доньці ОСОБА_7 .

Із протоколу огляду місця події від 03 лютого 2023 року з ілюстративною таблицею (т. 1 к.п. а.с. 11-28) вбачається, що в ході проведення вказаної слідчої дії оглянуто домоволодіння на АДРЕСА_2 , зокрема оглянуто територію господарства та будинок за вказаною адресою, в якому в одній із кімнат (кладовій) виявлено вхід в підвал. Під час проведення даних слідчих дій, було виявлено та вилучено ряд речових доказів, зокрема чотири аркуші паперу з рукописним текстом, мобільний телефон марки Ergo, сім слідів папілярних узорів, один слід низу взуття, стерильні марлеві тампони зі змивами біологічного походження зробленими з кільця дверей до погреба, з ручки дверей до підсобного приміщення, з поверхні тубуса з-під пляшки коньяку, з поверхні металевої банки, слід низу взуття.

Згідно заяви від 03 лютого 2023 року (т. 1 к.п. а.с. 9) ОСОБА_14 , як власник будинку АДРЕСА_2 надала згоду на огляд вказаного будинку без ухвали суду.

У даному випадку не встановлено недопустимість, як доказу, вказаного протоколу огляду з підстав його невідповідності ст.ст. 104, 223 КПК України, у зв`язку із відсутностю дозволу (ухвали) слідчого судді на проведення такого огляду, оскільки такий дозвіл отримано від власникабудинку. Щодо надання відповідного дозволу в судовому засіданні підтвердила при допиті потерпіла ОСОБА_14 , як власниця будинку. У даному випадку не встановлено підстав для спростовуання дійсності обставин події, встановлених при огляді місця події, та не встановлено, що такий доказ отримано незаконним шляхом. Повноваження слідчого підтверджуються із постанови начальника СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області від 04.02.2023 р. Дії слідчого під час проведення зазначеного огляду місця події під час підготовчого судового засідання в суді не оскаржувалися.

Крім того, згідно ухвали слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 08.02.2023р. (т. 1 а.с. 40), із зазначенням про відповідність дій слідчого при проведенні вказаного огляду місця події вимогам ст. 233 КПК України, надано дозвіл на проведення обшуку належного ОСОБА_14 будинку за вказаною адресою з метою вішукання та вилучення речей та слідів (відповідний перелік вказано) в порядку ст. 234 КПК України. Заперечення проти ухвали слідчого судді від 08 лютого 2023 р. під час підготовчого судового засідання та надалі в суді не вказувались та не подавались.

Із протоколу огляду місця події від 04 лютого 2023 року з ілюстративною таблицею (т. 1 а.с. 92-98) вбачається, що в ході проведення вказаної слідчої дії оглянуто квартиру АДРЕСА_3 , де виявлено та вилучено полімерний пакет біло-червоного кольору в смугу із пошкодженнями та полімерний пакет біло-зеленого кольору; два згортки з фольги; чохол для телефона темно-синього кольору з логотипом «Apple»; коробку з-під павербанка з маркуванням «Baseus».

Згідно заяви від 04 лютого 2023 року (т. 1 а.с. 91) ОСОБА_12 , як власник квартири АДРЕСА_3 надав згоду на огляд вказаної квартири без ухвали суду.

У даному випадку не встановлено недопустимість, як доказу, вказаного протоколу огляду з підстав його невідповідності ст.ст. 104, 223 КПК України, у зв`язку із відсутностю дозволу (ухвали) слідчого судді на проведення такого огляду, оскільки такий дозвіл отримано від власника квартири. Щодо надання відповідного дозволу в судовому засіданні підтвердив при допиті свідок ОСОБА_12 , як власник квартири. У даному випадку не встановлено підстав для спростовуання дійсності обставин події, встановлених при огляді місця події, та не встановлено, що такий доказ отримано незаконним шляхом.Повноваження слідчого підтверджуються із постанови начальника СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області від 04.02.2023 р. Дії слідчого під час проведення зазначеного огляду місця події під час підготовчого судового засідання в суді не оскаржувалися.

Крім того, згідно ухвали слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 08.02.2023р. (т. 1 к.п. а.с. 108), із зазначенням про відповідність дій слідчого при проведенні вказаного огляду місця події вимогам ст. 233 КПК України, надано дозвіл на проведення обшуку належної ОСОБА_12 квартириза вказаною адресою з метою вішукання та вилучення речей та слідів (відповідний перелік вказано) в порядку ст. 234 КПК України. Заперечення проти ухвали слідчого судді від 08 лютого 2023р. під час підготовчого судового засідання та надалі в суді не вказувались та не подавались.

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.02.2023 р. із фототаблицею (т. 1 к.п. а.с. 117-118) встановлено, що перед пред`явленням особи для впізнання у свідка ОСОБА_15 попередньо з`ясовано чи він зможе впізнати особу, опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особу, на що ОСОБА_13 відповів, що зможе впізнати дану особу за сукупністю загальних характерних рис обличчя. В ході проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_13 заявив, що впізнає чоловіка під № 1, якому він на прохання ОСОБА_12 надав доступ до квартири за адресою АДРЕСА_4 ,яким виявився ОСОБА_6 .

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.02.2023 р. із фототаблицею (т. 1 к.п. а.с. 124-125) встановлено, що перед пред`явленням особи для впізнання у свідка ОСОБА_16 попередньо з`ясовано чи вона зможе впізнати особу, опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу - на що ОСОБА_16 відповіла, що зможе впізнати дану особу за сукупністю загальних характерних рис обличчя. В ході проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_16 заявила, що впізнає чоловіка під № НОМЕР_1 , який перебував у квартири за адресою АДРЕСА_4 та який спілкувався безпосередньо з нею на рахунок продовження строку оренди даної квартири,яким виявився ОСОБА_6 .

Із протоколу огляду місця події від 05 лютого 2023 року (т. 1 к.п. а.с. 134) вбачається, що в ході проведення вказаної слідчої дії оглянуто готельний номер № НОМЕР_2 готелю «Глобус», за адресою АДРЕСА_5 . В ході проведення вказаних слідчих дій, обвинувачений ОСОБА_17 , як користувач даного готельного номеру, добровільно видавагрошові кошти в сумі 200 095 грн., грошові кошти в сумі 16 200 Євро, грошові кошти в сумі 66 495 доларів США, мобільний телефон марки SIGMAmobil imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 з картками мобільних операторів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , мобільний телефон марки IPHONE XR imei1: НОМЕР_7 imei2: НОМЕР_8 з карткою мобільного оператору НОМЕР_9 (пароль252525); мобільний телефон Huawei imei НОМЕР_10 , без сім карточки. (т. 1 а.с.133)

Крім того, під час огляду даного готельного номеру було виявлено та вилучено: банківську карточку НОМЕР_11 НОМЕР_12 ; банківську карточку НОМЕР_13 НОМЕР_14 ; сім карточка мобільного оператора НОМЕР_9 ; товарний чек №7 від 30.01.2023; квитанцію операції з валютою від 04.02.2023; квиток на автобус № 000028842 від 16.01.2023, записник чорного кольору із записами.

Згідно заяви від 05 лютого 2023 року (т. 1 а.с. 131) ОСОБА_11 , як власник готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою АДРЕСА_5 надав згоду на огляд вказаного готелю без ухвали суду. Згідно заяви від 05 лютого 2023 року (т. 1 а.с. 132) ОСОБА_6 , як користувача готельного номеру № НОМЕР_2 в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою АДРЕСА_5 надав згоду на огляд вказаного номеру без ухвали суду.

У даному випадку не встановлено недопустимість, як доказу, вказаного протоколу огляду з підстав його невідповідності ст.ст. 104, 223 КПК України, у зв`язку із відсутностю дозволу (ухвали) слідчого судді на проведення такого огляду, оскільки такий дозвіл отримано від власника готелю та користувача готельного номеру. Щодо надання відповідного дозволу в судовому засіданні підтвердив при допиті свідок ОСОБА_11 , як представник готелю. У даному випадку не встановлено підстав для спростовуання дійсності обставин події, встановлених при огляді місця події, та не встановлено, що такий доказ отримано незаконним шляхом. Повноваження слідчого підтверджуються із постанови начальника СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області від 04.02.2023 р. Дії слідчого під час проведення зазначеного огляду місця події під час підготовчого судового засідання в суді не оскаржувалися.

Крім того, згідно ухвали слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 08.02.2023р. (т. 1 а.с.144-145), із зазначенням про відповідність дій слідчого при проведенні вказаного огляду місця події вимогам ст. 233 КПК України, надано дозвіл на проведення обшуку кімнати № 212 готелю належного ОСОБА_11 , за вказаною адресою з метою вішукання та вилучення речей та слідів (відповідний перелік вказано) в порядку ст. 234 КПК України. Заперечення проти ухвали слідчого судді від 08 лютого 2023р. під час підготовчого судового засідання та надалі в суді не вказувались та не подавались.

Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 08.02.2023р.накладено арешт на майно яке вилучено 05.02.2023 р. в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , в готельному номері 212, готельного комплексу «Глобус».

Із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05.02.2023 р. (т. 1 к.п. а.с.167-170) встановлено, що перед пред`явленням особи для впізнання у свідка ОСОБА_18 попередньо з`ясовано чи вона зможе впізнати особу, опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу - на що ОСОБА_18 відповіла, що зможе впізнати дану особу за сукупністю загальних характерних рис обличчя. В ході проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_18 заявила, що впізнає чоловіка під № 1, яким виявився ОСОБА_6 .

Із протоколу огляду предметів та відео-файлів від 06.12.2023 р. (т. 1 к.п. а.с.197) встановлено, що при перегляді відеофайлу video_2023-02-13_08-56-26, вбачається як 04.02.2023 року ОСОБА_6 , знаходячись в супермаркеті «Торба» за адресою вул. Київська, 67 в м. Рівне, знаходився біля платіжного терміналу IBox та здійснював банківські перекази.

Із протокол огляду предметів/речей від 10.02.2023 р. (т. 2 к.п. а.с.84-96) встановлено, що було оглянуто блокнот в обгортці чорного кольору в якому містились рукописні записи з інформацією про заволодіння грошовими коштами.

З висновку судової трасологічної експертизи №СЕ-19/118-23/2493-Д від 09.03.2023 р. (т. 2 а.с. 125-138) вбачається, що папілярні узори, які вилучені під час огляду місця події за адресою будинку АДРЕСА_2 для ідентифікації взуття не придатні. З висновку судової трасологічної експертизи №СЕ-19/118-23/2838-ТР від 21.03.2023 р. (т. 2 а.с.164-169) вбачається, сліди низу взуття, які вилучені під час огляду місця події за адресою будинку АДРЕСА_2 та придатні для ідентифікації особи не залишені ОСОБА_6 .

З висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/118-23/3256-ДД від 29.03.2023 р. (т. 2 а.с. 223-280) вбачається, що надані на експертизу грошові кошти в загальній сумі 66 тис. 395 доларів США та 16 тис 200 євро відповідають аналогічним банкнотам, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника, по розмірах, способах друку та елементах захисту.

Також в судовому засіданні оглянуто речові докази (т. 2 а.с. 49), а саме грошові кошти в сумі 200 тис. 095 гривень, 16 тис. 200 євро, 66 тис. 495 доларів США.

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності.

При розгляді даної справи, суд забезпечив усім учасникам провадження належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема були допитані всі заявлені свідки та вирішені заявлені клопотання. Будь-яких належних та допустимих доказів захисту на спростування доказів обвинувачення стороною захисту, під час судового розгляду суду не надано. Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

З`ясувавши обставини, із урахуванням наведеного, оцінюючи дослідженні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що що вина підсудного ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині повністю доведена. Дії підсудного ОСОБА_6 підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції КК України від 22.11.2018 р. та на дату події), як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185-187 та 189-191, 194 цього Кодексу в особливо великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

У даному випадку, встановлено, що обвинувачений заволодів чужим майном, на суму 3 млн. 465 тис. 748 гривень 20 копійок, яка більше ніж в шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення. При цьому, неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання кримінальної відповідальності, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги - 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року (відповідно до п. 5 р. XX Податкового кодексу) та в 2023 р. становив 1342 гривні (2684 гривень, як прожитковий мінімум для працездатної особи з розрахунку на місяць з 1 січня 2023 року, поділити на 2 дорівнює 1342 гривні).

У даному випадку доводи захисника про невинуватість підсудного у вчиненні вкзаного злочину, з підстав недоведеності вчинення дій за попередньою змовою групою осіб, суд вважає помилковими. Для кваліфікації дій підсудного за ч. 4 ст. 190 КК України має визначальне значення вчинення шахрайство із кваліфікуючою ознакою "в особливо великих розмірах". Вчинення шахрайства "за попередньою змовою групою осіб" при кваліфікації дій за ч. 4 ст. 190 КК України, хоча й охоплюється, однак самостійного значення не має.

При цьому, те що злочин з участю ОСОБА_6 був вчинений за попередньою змовою групою осіб, підтверджується із встановлених обставин. Дії щодо заволодіння майном потерпілої мають ознаки організованих, узгоджених, та із залученням для досягнення злочинної мети декількох осіб. Реалізація таких дій без попередньої змови учасників, узгодження між ними таких дій, поточного їх коригування та керування ними була би фактично унеможливленою. Також, у даному випадку не вбачається реальної можливості виконання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї ролі при участі у вчиненні вказаного злочину без попередьної змови з іншим учасником, та поточного коригування його дій, із повідомленням йому необхідної інформації для реалізації злочинних дій, а саме адреси проживання потерпілої та "легенди" для отримання грошей у потерпілих. Адже свідок ОСОБА_7 вказуючи на підсудного, як на особу, що заволоділа зазначеними грошима, вказала, що сприймала його як "лікаря", який приїхав щоб отримати необхідні для "операції" кошти, а на час його приїзду їй по телефону інші невідомі особи, яким вона перед тим сказала свою адресу, повідомляли про мету його приїзду такого "лікаря", який (обвинувачений) в подальшому сказавши, що оскільки грошей дуже багато та рахувати довго, а "операція" термінова, забрав усі гроші та швидко пішов. Вказані гроші ОСОБА_7 передала обвинуваченому ОСОБА_6 добровільно будучи під впливом обману.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання не встановлено.

За місцем проживання підсудний характеризується посередньо.

Враховуючи наведені обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, данні про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його характеристику, стан його здоров`я, те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є працездатним, враховуючи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, наслідки вчиненого злочину, доводи прокурора, який наполягав на суворому покаранні для підсудного, з чим погодилась представник потерпілої осби, також позицію захисника та заявлене підсудним, у даному випадку суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 4 ст. 190 КК України та з конфіскацією всього майна (в редакції КК України від 22.11.2018 р. та на дату події).

Покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

При прийнятті такого рішення, суд враховує, що підстави для застосування положень ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання підсудному - не встановлено.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України. Через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Зазначається, що справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.

Щодо цивільного позову. Позов потерпілої ОСОБА_14 про відшкодування 186 тис. 67 грн. 43 коп. матеріальної та 50 тис. грн. моральної шкоди - слід задовольнити частково. Дослідивши позовну заяву (Т. 1 а.с. 28-31), із урахуванням показань підсудного, доводів представника потерпілої, досліджених доказів, підлягають стягненню із підсудного на користь потерпілого ОСОБА_14 186 тис. 67 грн. 43 коп. матеральної шкоди.

В частині стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення (див. висновок Великої Палати ВС у постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, врахувуючи глибину душевних страждань, завданих особі, наявність перешкод у реалізації її життєвих планів, а також вимоги розумності та справедливості суд дійшов висновку про відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 20 тис. грн.

Щодо запобіжного заходу. Враховуючи те, що обставини справи, призначений судом вид покарання та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відомості про його особу, вчинення ним тяжкого корисливого злочину, вказують про достатність підстав вважати, що у разі застсування менш суворого запобіжного заходу, обвинувачений зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду. Для запобігання вказаному та іншим ризикам, що були визначені судом раніше щодо обвинуваченого, у даному випадку, необхідно залишити без зміни застосований раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України та його належну поведінку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів вирішується судом згідно зі ст. 100 КПК.

Керуючись ст. 368-370, 373-374 КПК, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією всього майна.

Строк покарання обраховувати з дня затримання 05 лютого 2023 року.

Подовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 діб (до 07 червня 2024 року включно).

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 тис. 420 (двісті сорок дві тисячі чотириста двадцять) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

В разі внесення застави на строк не більше строку дії ухвали (до 07 червня 2024 року включно) покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що порядок внесення застави та питання щодо застосування такого запобіжного заходу, регламентовано (визначено) статтею 182 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз під час досудового розслідування в загальній сумі 13 тис. 214 грн 16 коп.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 186 тис. 067 грн. 43 коп. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 тис. грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області в справі № 570/554/23 від 08.02.2023 р. (т. 1 к.п. а.с. 112-113):

- полімерний пакет біло-червоного кольору в полоску із пошкодженнями та полімерний пакет біло-зеленого кольору; два згортки з фольги; чолох для телефону темно-синього кольору з логотипом «Apple»; коробка з-під павербанка з маркуванням «Baseus»; пристрій зовні схожий на електрону цигарку (подсистему) оранжевого кольору з маркуванням «ELFBAR BB 3000»; полімерну прозору пляшку з етикеткою «Моршинська».

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області в справі № 570/554/23 від 08.02.2023 р. (т. 1 к.п. а.с. 150-151):

- мобільний телефон марки SIGMAmobil imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 з картками мобільних операторів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , мобільний телефон марки IPHONE XR imei1: НОМЕР_7 imei2: НОМЕР_8 з карткою мобільного оператору НОМЕР_9 (пароль252525); мобільний телефон Huawei imei НОМЕР_10 , без сім карточки, які поміщені в спец. пакет НПУ WAR1075988;

- банківську карточку НОМЕР_11 НОМЕР_12 ; банківську карточку НОМЕР_13 НОМЕР_14 ; сім карточка мобільного оператора НОМЕР_9 ; товарний чек №7 від 30.01.2023; квитанція операції з валютою від 04.02.2023; квиток на автобус № 000028842 від 16.01.2023, які поміщені в спец. пакет НПУ WAR1075987;

- записник чорного кольору із записами який поміщений в спец. пакет НПУ INZ2061075.

Речові докази (див. розділ ІV реєстру матеріалів досудового розслідування а.с. 12-16) : грошові кошти в сумі 200 тис. 095 гривень, 16 тис. 200 євро, 66 тис. 495 доларів США, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 49 ) - повернути останній;

- мобільний телефон Ergo, із зарядним пристроєм, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - повернути останній;

- мобільний телефон марки SIGMAmobil imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 з картками мобільних операторів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , мобільний телефон марки IPHONE XR imei1: НОМЕР_7 imei2: НОМЕР_8 з карткою мобільного оператору НОМЕР_9 (пароль252525); мобільний телефон Huawei imei НОМЕР_10 , вилучені в обвинуваченого ОСОБА_6 - конфіскувати;

- диски та флеш-носії - зберігати при матеріалах справи;

-інші речові докази - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення, згідно ст. 395 КК України.

Суддя ОСОБА_1