Справа №452/3219/20
Провадження №1-кс/452/442/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області в режимі відеоконференції заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 від розгляду кримінальної справи №452/3219/20 (провадження №1-кп/452/236/2024), -

В С Т А Н О В И В :

На підставі частини 2 статті 376 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) в судовому засіданні 06 травня 2024 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

В провадженні судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 на розгляді перебуває вищевказана кримінальна справа відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України (далі КК України).

29 квітня 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду із письмовою заявою про відвід судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 від розгляду вищевказаного кримінального провадження, з підстав наявності можливого, на думку ОСОБА_4 , упередженого ставлення судді ОСОБА_5 до нього, оскільки головуючим суддею винесено попередній вирок відносно обвинуваченого, згідно якого його засуджено до реального відбуття покарання строком на шість років, що на його думку є надто суворої мірою покарання.

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви був повідомлена належним чином, бажання дати пояснення з приводу поданої ОСОБА_4 заяви про відвід не виявив.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви був повідомлений належним чином засобами телефонного зв`язку, письмово прохав розглянути справу без його участі у зв`язку із незадовільним станом здоров`я.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про відвід судді без участі вказаних осіб, оскільки така неявка не перешкоджає розгляду вказаної заяви, що узгоджується із положеннями ст.81 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід судді ОСОБА_5 з вищевказаних підстав, наполягав на її задоволенні та прохав замінити суддю.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 письмово вказав, що підтримує позицію підзахисного.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на її необґрунтованість.

Заслухавши думку учасників справи, проаналізувавши доводи заяви про відвід, суд приходить до наступного.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути мотивованим.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відводу, заявник ОСОБА_4 покликається на факт наявності певних сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_5 відносно нього, які пов`язані з тим, що головуючим суддею винесено попередній вирок відносно обвинуваченого, згідно якого його засуджено до реального відбуття покарання строком на шість років, що на його думку є надто суворим покаранням.

У відповідності до положень статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За практикою Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Законодавець надає учасникам судового провадження можливість коректного розв`язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання.

Констатуючи право на судовий процес із достатньою впевненістю в безсторонності суду, який вирішує його справу, суд забезпечує не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається, де суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. А тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Крім того, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Тобто, якщо говорити у ракурсі безсторонності суду, то слід враховувати те, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Згідно ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється на підставі Конституції і Законів України незалежним і безстороннім судом.

Аналізуючи обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_4 у своїй заяві про відвід, де останній прямо вказує на необхідність усунення усіх сумнівів щодо неупередженості судді, тобто обвинувачений посилається на положення п.4 ч.1 ст.75 КПК України, як на підставу відводу, з метою виключення таких підстав для сумніву у безсторонності, неупередженості чи об`єктивності судді під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, суд приходить до висновку, що заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 від участі в розгляді кримінального провадження №452/3219/20 (провадження №1-кп/452/236/2024), відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Згідно ч.4 ст.82 КПК України, суддя, на розгляд якого передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Керуючись стст.75,80-82,369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 від розгляду кримінальної справи №452/3219/20 (провадження №1-кп/452/236/2024), відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, задовольнити.

Матеріали кримінальної справи №452/3219/20 (провадження №1-кп/452/236/2024) відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, передати до загальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_7