Провадження № 1-кс/953/3485/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Харків Київський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчий суддя Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000693 від 16.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000693 від 16.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, яким просить накласти арешт на майно, шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, вилучене у ході проведення обшуків, а саме:

1)за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем розташування місця розпусти:

-мобільний телефон POCO M4 Pro, IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон Redmi Note 8T, IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон Samsung Galaxy A13, IMEI: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , з сім картою НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон Redmi A1, IMEI: НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , з сім картою НОМЕР_12 , що належить ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон Redmi, що належить ОСОБА_9 ;

-грошові кошти у розмірі 24000 гривень (купюри номіналом 1000 грн. 2 шт., 500 грн. 23 шт., 200 грн. 52 шт., 100 грн. 1 шт.), грошові кошти у розмірі 5000 гривень (купюри номіналом 1000 грн. БЛ2160729, 500 грн. ГЛ7435926, ГЛ7435939, ГЛ7435924, ГЛ7435928, ГЛ7435925, ГЛ7435927, ЄГ4869198, АП2244520), що належать ОСОБА_7 ;

-банківські картки «АльфаБанк» № НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , мобільний телефон Iphone 14 PRO MAX, що належать ОСОБА_10 ;

-пакунок від сім карти мобільного оператора «Лайфселл» та скретч-карта від номеру НОМЕР_16 , інтимний гель-змазка Contex Long Love 100 ml, дві коробки з презервативами CUDIN INDIA A-68 M.I.D.C. Sinnar, Nashin в кількості 161 шт, презерватив DUREX, аркуш з рукописним написом НОМЕР_17 , що належать ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон ZTE 8030, IMEI: НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , з сім картою НОМЕР_20 , що належить ОСОБА_11 ;

2) за адресою: АДРЕСА_2 :

- банківська картка «VOSTOK BANK» № НОМЕР_21 , мобільний телефон Samsung Galaxy Fold 5, IMEI: НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , з номером НОМЕР_24 , грошові кошти в сумі 41000 гривень (купюри номіналом 1000 грн. 9 шт., 500 грн. 64 шт.), що належать ОСОБА_3 ;

3) за адресою: АДРЕСА_3 :

-мобільний телефон Iphone, з номером НОМЕР_25 , носій інформації з чатами «TELEGRAM», які викачувані з мобільного; мобільний телефон Iphone (IMEI не вказано), що належать ОСОБА_12 ;

4) за адресою: АДРЕСА_4 :

-мобільний телефон Samsung Galaxy A24, IMEI: НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , з сім картами НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , банківські картки: «ПУМБ» НОМЕР_30 , «Райфайзенбанк» НОМЕР_31 , «Приват Банк» НОМЕР_32 , «Універсал Банк» НОМЕР_33 , чорнові записи на 4-х аркушах, що належать ОСОБА_13 ;

5) за адресою: АДРЕСА_5 :

- банківські картки «Приватбанк» НОМЕР_34 , «Приватбанк» НОМЕР_35 , «Приватбанк» НОМЕР_36 , «Альфа банк» НОМЕР_37 , мобільний телефон марки IPhone 14 Pro IMEI1: НОМЕР_38 , IMEI2: НОМЕР_39 , що належать ОСОБА_14 ;

6) в ході обшуку транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 150», реєстраційний номер НОМЕР_40 :

-мобільний телефон Самсунг ІМЕІ-1: НОМЕР_41 , ІМЕІ-2: НОМЕР_42 з сім-картами: НОМЕР_43 та НОМЕР_44 , мобільний телефон IPhone 10, ІМЕІ: НОМЕР_45 з сім-картою: НОМЕР_46 , що належать ОСОБА_15 .

В клопотанні прокурор просить зобов`язати слідчого забезпечити зберігання речових доказів згідно Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012, а саме:

- визначити місцем зберігання вилучених грошових коштів банківську установу із якою ГУНП в Харківській області уклало договір;

- зобов`язати слідчого з залученням можливостей оперативних підрозділів прости огляд електронних носіїв інформації, а саме мобільних телефонів, власниками яких є свідки у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після чого повернути під зберігальну розписку з роз`ясненням положення ст. 388 КК України.

На обґрунтування доводів клопотання прокурор зазначив, що відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУНП в Харківській області здійснюються досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000693 від 16.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.

Так в ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_3 , який до своєї злочинної діяльності залучив ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_15 .

Так, згідно злочинного плану ОСОБА_3 керує діями ОСОБА_12 , яка виконує роль головного адміністратора. ОСОБА_12 в свою чергу, керуючи діями ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , разом з останніми займається підбором дівчат, які звертаються за оголошеннями з приводу пошуку роботи, та яких в ході співбесіди, використовуючи їх уразливий стан, вони втягують у заняття проституцією та в подальшому виконують дії, спрямовані на сутенерство відносно таких осіб. Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_13 залучили до своєї злочинної діяльності ОСОБА_14 для легалізації коштів, які здобуті злочинним шляхом.

02 травня 2024 року на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , та в транспортному засобі «Toyota Land Cruiser 150», реєстраційний номер НОМЕР_40 , проведені обшуки, в ході яких виявлено та вилучено зазначені в клопотанні речі та грошові кошти, які у подальшому оглянуті та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор вважає, що зазначене в клопотанні майно, відповідає вимогам ст.170 КПК України, оскільки містить в собі інформацію про злочинну діяльність ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

03.05.2024 ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.

Вилучення вказаних предметів було метою проведення обшуків згідно ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, у зв`язку з чим із відшуканням вказаних речей досягнуто мету проведення обшуку та вони мають бути використані під час досудового розслідування, так як є доказами вчинення злочину.

На підставі вищевикладеного, з метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, збереження речових доказів, фактичного позбавлення підозрюваних можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного, прокурор просить арештувати майно.

В судовому засіданні прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 клопотання про арешт майна підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.

Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на належне ОСОБА_3 майно заперечувала з наступних підстав. Так, обшук за місцем проживання ОСОБА_3 проведений після 22 години, що є порушенням положень КПК України та порушило право ОСОБА_3 на захист, оскільки через комендантську годину прибуття захисника було неможливим. Вилучені грошові кошти є особистою власністю ОСОБА_17 , яка спільно проживає з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, отримані останньою від здійснення підприємницької діяльності як ФОП. Грошові кошти вилучені із шафи біля ліжка ОСОБА_17 , при цьому частина грошей знаходилась в подарункових конвертах та була подарунками для дітей. Зазначені обставини вбачаються із відеозапису проведення обшуку, але відеозапис не долучений до матеріалів клопотання. Отже, вилучені грошові кошти є власністю добросовісного набувача, а тому відповідно до вимог КПК України не підлягають арешту. Прокурором також не доведено, що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_3 , мають значення для кримінального провадження та можуть бути доказами у цьому кримінальному провадженні. Крім того, представник зазначила, що під час обшуку був вилучений мобільний телефон моделі Samsung Galaxy Fold 4, а не НОМЕР_47 , як зазначено в протоколі обшуку та клопотанні.

Власники майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 в судове засідання не з`явились, надали суду заяви, в яких просили розглянути клопотання про арешт майна за їх відсутністю.

Власники майна ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

03 травня 2024 року прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 до Київського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку було направлено клопотання про арешт вищезазначеного майна, яке було вилучене 02 травня 2024 року під час проведення обшуків на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м.Харкова.

Клопотання надійшло до суду 06 травня 2024 року та ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від 06 травня 2024 повернуто прокурору для усунення недоліків, встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді від 06 травня 2024 року отримана прокурором 08 травня 2024 року о 16 годині 00 хвилин.

Клопотання про арешт майна подане прокурором до суду засобами поштового зв`язку 10 травня 2024 року у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України, та надійшло до суду 13 травня 2024 року.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, було вилучене 02 травня 2024 року під час проведення обшуків на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, за місцем здійснення злочинної діяльності, за місцем проживання осіб, про можливу причетність яких до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України прокурором надані достатні докази, та в транспортних засобах, якими користуються такі особи, про що вбачається з матеріалів клопотання та ухвал слідчого судді Київського районного суду м.Харкова про надання дозволу на обшуків.

ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 03 травня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що вилучене майно, у тому числі грошові кошти, має значення для забезпечення кримінального провадження. Враховуючи встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема незаконне отримання грошових коштів від здійснення діяльності вищезазначеними особами з втягнення осіб у зайняття проституцією, існують розумні підозри вважати, що зазначені в клопотанні речі є засобами кримінального правопорушення, грошові кошти могли бути отримані під час злочинної діяльності, а тому слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що зазначене в клопотанні майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та існує можливість використання зазначених речей та грошових коштів, як доказів у кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_18 від 03 травня 2024 зазначені в клопотанні речі та грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя на цій стадії провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Завдання слідчого судді полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на цей час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб. Арешт на майно з метою збереження речових доказів, може бути накладено незалежно від того, чи пред`являлась підозра у вчиненні злочину (ч. 3 ст.170 КПК України). З огляду на положення КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися майно, яке має ознаки речового доказу з метою досягнення цілі запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Надані представником власника майна відомості щодо реєстрації ОСОБА_17 фізичною особо-підприємцем жодним чином не доводять фактів, на які посилається адвокат в обґрунтування заперечень проти клопотання, не містять відомостей щодо можливого отримання цих коштів внаслідок здійснення підприємницької діяльності та не свідчать про їх належність ОСОБА_17 . Власником майна не надано до суду жодних доказів, які б спростовували доводи прокурора про вірогідність отримання та використання зазначених грошових коштів під час здійснення злочинної діяльності, що є достатнім на даному етапі досудового розслідування для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, який є тимчасовим заходом та не позбавляє особу права власності.

Зі змісту ухвали слідчого судді про обшук та протоколу обшуку від 02 травня 2024 року банківська картка «VOSTOK BANK» № НОМЕР_21 , мобільний телефон Samsung Galaxy Fold 5, IMEI: НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , з номером НОМЕР_24 , грошові кошти в сумі 41000 гривень були вилучені за місцем проживання ОСОБА_3 у його присутності, будь-яких заяв та зауважень від останнього не надходило, у тому числі щодо належності грошових коштів ОСОБА_17 та неправильного визначення моделі мобільного телефону.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на користування даним майном.

Щодо доводів представника власника майна щодо процесуальних порушень, які на його переконання мали місце при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , слід зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, зокрема, докази, що були отримані шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.86 КПК).

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. На стадії досудового розслідування визнання доказів слідчим суддею, судом недопустимими можливо лише у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини, а їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження. Тобто, висновок про недопустимість відповідного доказу є категоричним навіть із врахуванням відповідних особливостей стадії досудового розслідування. Суд на стадії досудового розслідування може визнати недопустимими лише очевидно недопустимі докази, порушення збирання яких не може бути спростоване будь-якими іншими матеріалами. Однак, доводи представника не свідчать про очевидну і категоричну недопустимість зазначених доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обставини, зазначені представником, не відносяться до порушень, пов`язаних з істотним та очевидним порушенням прав та свобод людини, та не можуть ставити під сумнів достовірність результатів такої слідчої дії, тож підстав для визнання доказів, здобутих в результаті обшуку на цій підставі на етапі досудового розслідування, недопустимими не вбачається. Порушення права на захист, на яке посилається представник, не є очевидним та беззаперечним, та підлягає перевірці під час судового розгляду у сукупності з іншими матеріалами досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Прокурором обгрунтовано необхідність накладення арешту на вилучені носії інформації, мобільні телефони та комп`ютерну техніку, оскільки дане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна постанова слідчого про визнання їх речовими доказами, є необхідність у проведенні їх огляду.

Слідчий суддя на цій стадії провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Завдання слідчого судді полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на цей час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб. При цьому, арешт на майно з метою збереження речових доказів, може бути накладено незалежно від того, чи пред`являлась підозра у вчиненні злочину (ч. 3 ст.170 КПК України).

При цьому, власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає наявності будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави, а тому таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Враховуючи, що вилучені мобільні телефони можуть містити відомості, які не мають значення для даного кримінального провадження, та необхідні особам для забезпечення своїх соціальних потреб, з метою запобігання надмірного обмеження права власності, слідчий суддя покладає на прокурора обов`язок після зняття за участю спеціаліста інформації з мобільних телефонів повернути їх власникам.

При вирішенні питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна слідчий суддя виходить з дискреційних повноважень органу досудового розслідування щодо визначення місця зберігання вилученого майна під час досудового розслідування у визначених законодавством межах та керується положеннями Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125.

Так, місце зберігання інших речей та документів визначити за органом досудового розслідування СУ ГУНП в Харківській області, що у подальшому не перешкоджає органу досудового розслідування самостійно вирішити питання щодо передачі майна на зберігання до складських приміщень відповідної організації чи установи, банківської установи у визначеному законом порядку та відповідає вимогам (п.13) вищезазначеної Інструкції.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000693 від 16.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, вилучене 02 травня 2024 року в ході проведення обшуків, а саме:

1) за адресою: АДРЕСА_1 :

-мобільний телефон POCO M4 Pro, IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон Redmi Note 8T, IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон Samsung Galaxy A13, IMEI: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , з сім картою НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон Redmi A1, IMEI: НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , з сім картою НОМЕР_12 , що належить ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон Redmi, що належить ОСОБА_9 ;

-грошові кошти у розмірі 24000 гривень (купюри номіналом 1000 грн. 2 шт., 500 грн. 23 шт., 200 грн. 52 шт., 100 грн. 1 шт.), грошові кошти у розмірі 5000 гривень (купюри номіналом 1000 грн. БЛ2160729, 500 грн. ГЛ7435926, ГЛ7435939, ГЛ7435924, ГЛ7435928, ГЛ7435925, ГЛ7435927, ЄГ4869198, АП2244520), що належать ОСОБА_7 ;

-банківські картки «АльфаБанк» № НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , мобільний телефон Iphone 14 PRO MAX, що належать ОСОБА_10 ;

-пакунок від сім карти мобільного оператора «Лайфселл» та скретч-карта від номеру НОМЕР_16 , інтимний гель-змазка Contex Long Love 100 ml, дві коробки з презервативами CUDIN INDIA A-68 M.I.D.C. Sinnar, Nashin в кількості 161 шт, презерватив DUREX, аркуш з рукописним написом НОМЕР_17 , що належать ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон ZTE 8030, IMEI: НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , з сім картою НОМЕР_20 , що належить ОСОБА_11 ;

2) за адресою: АДРЕСА_2 :

- банківська картка «VOSTOK BANK» № НОМЕР_21 , мобільний телефон Samsung Galaxy Fold 5, IMEI: НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , з номером НОМЕР_24 , грошові кошти в сумі 41000 гривень (купюри номіналом 1000 грн. 9 шт., 500 грн. 64 шт.), що належать ОСОБА_3 ;

3) за адресою: АДРЕСА_3 :

-мобільний телефон Iphone, з номером НОМЕР_25 , носій інформації з чатами «TELEGRAM», які викачувані з мобільного; мобільний телефон Iphone (IMEI не вказано), що належать ОСОБА_12 ;

4) за адресою: АДРЕСА_4 :

-мобільний телефон Samsung Galaxy A24, IMEI: НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , з сім картами НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , банківські картки: «ПУМБ» НОМЕР_30 , «Райфайзенбанк» НОМЕР_31 , «Приват Банк» НОМЕР_32 , «Універсал Банк» НОМЕР_33 , чорнові записи на 4-х аркушах, що належать ОСОБА_13 ;

5) за адресою: АДРЕСА_5 :

- банківські картки «Приватбанк» НОМЕР_34 , «Приватбанк» НОМЕР_35 , «Приватбанк» НОМЕР_36 , «Альфа банк» НОМЕР_37 , мобільний телефон марки IPhone 14 Pro IMEI1: НОМЕР_38 , IMEI2: НОМЕР_39 , що належать ОСОБА_14 ;

6) в ході обшуку транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 150», реєстраційний номер НОМЕР_40 :

-мобільний телефон Самсунг ІМЕІ-1: НОМЕР_41 , ІМЕІ-2: НОМЕР_42 з сім-картами: НОМЕР_43 та НОМЕР_44 , мобільний телефон IPhone 10, ІМЕІ: НОМЕР_45 з сім-картою: НОМЕР_46 , що належать ОСОБА_15 .

Зобов`язати прокурора за участю спеціаліста зняти інформацію з мобільних телефонів POCO M4 Pro, IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 ; Redmi Note 8T, IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з сім картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_7 ; Samsung Galaxy A13, IMEI: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , з сім картою НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_8 ; Redmi A1, IMEI: НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , з сім картою НОМЕР_12 , що належить ОСОБА_7 ; Redmi, що належить ОСОБА_9 ; Iphone 14 PRO MAX, що належить ОСОБА_10 ; ZTE 8030, IMEI: НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , з сім картою НОМЕР_20 , що належить ОСОБА_11 ; Samsung Galaxy Fold 5, IMEI: НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , з номером НОМЕР_24 , Iphone, з номером НОМЕР_25 , Iphone (IMEI не вказано), що належать ОСОБА_12 ; Samsung Galaxy A24, IMEI: НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , з сім картами НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , що належить ОСОБА_13 ; IPhone 14 Pro IMEI1: НОМЕР_38 , IMEI2: НОМЕР_39 , що належить ОСОБА_14 ; Самсунг ІМЕІ-1: НОМЕР_41 , ІМЕІ-2: НОМЕР_42 з сім-картами: НОМЕР_43 та НОМЕР_44 , мобільний телефон IPhone 10, ІМЕІ: НОМЕР_45 з сім-картою: НОМЕР_46 , що належать ОСОБА_15 , після чого передати це майно на відповідальне зберігання власникам, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Місце зберігання арештованого майна визначити за органом досудового розслідування СУ ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити прокурору відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 його відповідальність за зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1