Дата документу 22.04.2024 Справа № 317/1468/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/1468/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/245/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19 березня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 травня 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ ВП №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за наступних обставин.

16 березня 2024 року в період часу з 21 години 00 хвилин до 22 години 10 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_11 . Наздогнавши останнього, в ході виниклої між ними сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_7 , маючи умисел на умисне вбивство ОСОБА_11 , тобто противоправне заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, тримаючи у правій руці ніж, який мав при собі, наніс не менше одного удару ножем в ділянку живота ОСОБА_11 , тим самим завдавши потерпілому, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1668 від 18 березня 2024 року, одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення живота з ушкодженням внутрішніх органів, що ускладнилося розвитком гострої крововтрати, тим самим вбив ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

17 березня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 8).

17 березня 2024 року об 15 год. 40 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 55-58).

18 березня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 59-62).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 не визнає свою провину та його підозра нічим не обґрунтовується, свідкам, які як вважає слідчий та прокурор підтверджують провину ОСОБА_7 , нічого невідомо про особу, яка скоїла злочин відносно потерпілого ОСОБА_11 .

Зазначає, що інших доказів по справі не зібрано, знаряддя злочину не виявлено, ніяких доказів, що ОСОБА_7 скоїв злочин до матеріалів справи не долучено.

Зауважує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, має ряд тяжких захворювань.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу без доповнень та просила її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, вказав, що його було безпідставно. Вказав, що має захворювання - тропічну язву, у зв`язку із чим потребує медичної допомоги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що досудове слідство продовжується, у даному кримінальному провадженні проводиться експертиза та інші слідчі дії.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існує, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вирішуючи питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри слідчим суддею під час перевірки було дотримано стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom від 30.08.1990, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, §32; у рішенні в справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175) термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджуються:

- лікарським свідоцтвом про смерть №1668 від 18 березня 2024 року на ім`я ОСОБА_11 (а.с. 15-16);

- протоколами оглядів місця подій від 17 березня 2024 року (а.с. 17-37);

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 17 березня 2024 року (а.с. 38-40);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17 березня 2024 року, з якого вбачається, що ним 16 березня 2024 року було виявлено тіло ОСОБА_11 (а.с. 41-42);

- письмовими поясненнями ОСОБА_7 , наданими ними 17 березня 2024 року, з яких випливає, що він 16 березня 2024 року зустрів ОСОБА_14 , який знаходився в алкогольному сп`янінні, після чого останній почав його штовхати та вдарив його по лівій руці, ОСОБА_7 пригнувся та одразу з лівого рукава куртки дістав ніж із сірою рукояткою, після чого він штовхнув ОСОБА_14 ножем в область живота, після чого ОСОБА_15 впав, побачивши, що ОСОБА_15 лежить на землі, він сховав ніж до правого карману куртки. Прийшовши додому він з куртки виклав ніж, яким штовхнув ОСОБА_14 на кухні на стіл (а.с. 65-66).

Вищевказані докази можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується.

Стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в цій частині є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Отже, ризик полягає не в настанні певних негативних для кримінального провадження обставин, а в можливості підозрюваного чи обвинуваченого вчинити спроби на досягнення такого результату. Тому суд має оцінювати існування такої можливості саме на теоретичному рівні відповідно до наявних в провадженні відомостей, передбачених в статті 178 КПК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, у зв`язку із чим, враховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, на підтвердження ризику переховування свідчить і відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, які б були стримуючим фактором від переховування.

Оцінюючи ризик впливу на свідків, суд бере до уваги встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, але й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків та їх дослідження.

Крім того, в контексті ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, серед іншого, колегія суддів також відзначає факт того, що підозрюваний та свідки у даному кримінальному провадженні є мешканцями одного населеного пункту (смт. Балабине Запорізький район), є знайомі між собою, а отже підозрюваному достеменно відомо про місце проживання таких свідків, у зв`язку із чим ОСОБА_7 може здійснити дії, спрямовані на вплив у поза процесуальний спосіб на свідків, з метою ненадання суду достовірних показань щодо обставин можливого вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень для уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 не визнає своєї провини, а отже може вчиняти спроби перешкоджати кримінальному провадженню в тому числі шляхом своїх неявок до органу досудового розслідування для проведення слідчих дій.

Відтак, на думку апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані та підтверджені.

Доводи про те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має місце проживання, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо посилання стороною захисту на наявність у підозрюваного ряду захворювань, то слід зазначити, що матеріали провадження не містять даних, які б свідчили про те, що стан здоров`я ОСОБА_7 на даний час унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що навіть за відсутності даних, які б свідчили про такий стан здоров`я ОСОБА_7 , що унеможливлює утримання його в умовах слідчого ізолятору, повторно (ухвалою Запорізького апеляційного суду від 8 квітня 2024 року вже було доручено обстеження підозрюваного ОСОБА_7 , відомості про виконання якої на цей час відсутні) відреагувати на доводи підозрюваного та його захисника щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваного та відповідно до п.п. 1, 2 ст. 206 КПК України доручити начальнику Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати обстеження підозрюваного ОСОБА_7 , та за потреби забезпечити належне лікування останнього.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 206, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19 березня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 травня 2024 року включно, залишити без змін.

Доручити начальнику Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати обстеження стану здоров`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», а у разі необхідності надати медичну допомогу в необхідному обсязі.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4