справа № 361/1904/24
провадження № 1-кп/361/811/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілих ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0004245 від 01.12.2023, який надійшов з Броварської окружної прокуратури Київської області по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балашівка, Березнівського району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого : АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_4 посилаючись на те, що строк триманні під вартою обвинуваченого закінчується 27.04.2024, на даний час не зменшилися і продовжують існувати ризики, передбачені:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та тяжкість покарання (від 10 до 15 років позбавлення волі), так як ОСОБА_4 усвідомлює можливість настання несприятливих для нього наслідків;

-п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, законного представника та малолітню потерпілу, які дають показання щодо вчинення злочину, щоб ті змінили свої показання, так як ОСОБА_4 перебуваючи на волі вона матиме можливість впливати на вказаних учасників процесу будь-яким чином (фізичний чи психологічний тиск) з метою ухилення від відповідальності;

-п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки зібрані в ході досудового розслідування докази дають достатні підстави вважати, що він не володіє достатнім рівнем самоконтролю та стриманості, про що свідчить той факт, що з невідомого мотиву у нього виник умисел за задоволення своєї статевої пристрасті відносно рідної дочки.

Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам, так як не здатні забезпечити дієвість кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків з огляду на наявність високого ступеню ризику переховування від суду та незаконного впливу на свідків та потерпілих.

Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечує та просить застосувати будь-який більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою посилаючись на те, що ризики відсутні, обвинувачений може проживати у своєї сестри в м. Києві, яка надала згоду на його проживання.

Законний представник малолітніх потерпілих ОСОБА_6 та представник малолітніх потерпілих адвокат ОСОБА_7 клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримали зазначивши, що крім наявності квартири для окремого проживання обвинуваченого інших підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу стороною захисту не зазначено, при цьому заявлені прокурором ризики наявні, обвинувачений не позбавлений батьківських прав, відсутні будь-які заборони щодо доступу обвинуваченого до дитини, тому він може застосовувати неправомірний вплив на дитину.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, суд прийшов до наступного.

Ухвалою суду від 28.02.2024 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів по 27.04.2024.

Згідно ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість його пред`явлення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , а саме у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які законом передбачено покарання в тому числі до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно працевлаштований, одружений, має трьох малолітніх дітей, одна із яких являється потерпілою в даному кримінальному провадженні, при цьому тяжкість покарання, яке передбачене законом у виді позбавлення волі на строк до 15 років, свідчить про ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_4 може безперешкодно залишити своє місце проживання, ускладнивши тим самим здійснення правосуддя, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що може призвести до недотримання розумних строків розгляду справи та порушення прав інших учасників. На переконання суду тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для обвинуваченого ОСОБА_4 до втечі.

Одночасно судом встановлено, що потерпіла та всі свідки на даний час в судовому засіданні не допитані, отже обвинувачений може впливати на останніх шляхом прохання, вмовляння, залякування з метою зміни їх показів на свою користь, отже встановлена наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме чинити вплив на свідків, а також на законного представника та саму малолітню потерпілу, незаконний вплив на неї може призвести до погіршення психологічного розвитку дитини.

З урахуванням викладених в обвинувальному акті обставин скоєння кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 , а саме те, що останній обвинувачується в скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочину відносно своєї малолітньої дочки, у вчиненні до неї особливо аморальних протиправних дій, спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті відносно рідної дитини, що породжує обґрунтовані ризики, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи не під вартою, здатний повторити такі ж кримінальні дії, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим свідчать про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та не втратили своєї актуальності, що виключають об`єктивну можливість щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, так як жоден інший запобіжний захід на даному етапі розгляду справи не забезпечить попередження вказаним ризикам.

Суд при цьому враховує, що об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суду надано не було, як і не наведено жодних доводів, що останній не буде переховуватися від суду, не буде впливати на потерпілу та свідків, чи перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню та не продовжить скоювати кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За тлумаченням мети тримання під вартою Європейською Комісією з прав людини, mutatis mutandis, в рішенні від 14.03.1984 у справі «Ферарі-Браво проти Італії» (заява № 9627/81) застосування цього заходу виправдане не лише тоді, коли факт вчинення і характер злочину безспірно доведені та встановлені, що складає завдання судового розгляду, але й для сприяння судовому розглядові в цьому.

Враховуючи викладене, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який немає, підстави для продовження запобіжного заходу тримання під вартою не відпали, а тому наявна необхідність у продовженні цього запобіжного заходу, так як існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права підсудного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 21.06.2024 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1