Справа № 932/1102/24
Провадження № 1-кс/932/375/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000177 від 02.02.2024, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване наступним.

Так, у провадженні СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000177 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02.2024 до ЧЧ ВП №7 ДРУП ГУНІ в Дніпропетровській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , про те, 10.01.2024 року, невстановлена особа, шахрайським шляхом, заволоділа майном заявника, чим завдала матеріальної шкоди. (ЖЕО 4235).

В ході допиту потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що близько 25.11.2023 року його донька звернулася до нотаріуса для того, щоб за його бажанням оформити договір дарування квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на її ім?я оскільки він себе досить погано почував. Так, близько липня місяця 2023 року, більш точної дати потерпілий не пам?ята, до нього підійшов раніше знайомий ОСОБА_7 прізвище здається ОСОБА_8 , мешкає по АДРЕСА_3 на 3 поверсі номер квартири не пам?ятає, та запитав чи не хоче він знайти підробіток, потерпілий зацікавився та сказав що бажає, ОСОБА_7 повідомив що необхідно працювати двірником.

Після чого близько через місяць, а саме в серпні 2023 року у другій половині дня, за адресою мешкання потерпілого, а саме: АДРЕСА_2 , прийшов раніше невідомий чоловік, який представився як ОСОБА_9 , на вигляд близько 30 років, середнього зросту, темноволосий, обличчя кругле, без особливих ознак зовнішності, який повідомив, що йому хтось підказав, що потерпілий шукає роботу та запропонував підробляти двірником за адресою: АДРЕСА_4 . На дану пропозицію він погодився та останній платив йому грошові кошти у розмірі 100 гривень в годину, працював він по 3 години, 3 рази на тиждень.

Вищезазначений чоловік привозив грошові кошти до під?їзду будинку де він живе, готівкою. Працював потерпілий на раніше невідомого чоловіка до жовтня 2023 року.

16.10.2023 року потерпілому зателефонував ОСОБА_9 з номеру мобільного телефону на його телефон та повідомив, що 17.10.2023 року потрібно поїхати до нотаріуса та відкрити ФОП на ім?я потерпілого, щоб потім поставити його головним серед двірників. Так, 17.10.2023 року близько 13 год. 00 хв. його забрала особа на ім?я ОСОБА_9 на автомобілі марки «Опель» сірого кольору, також Станіслав їздив на автомобілі марки Рено д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору та вони поїхали до нотаріуса, але до якого саме мені йому не сказали, вони приїхали за адресою: АДРЕСА_4 (адреса може бути не точною але потерпілий може показати її візуально). Приїхавши до нотаріуса йому надали документи, назви яких він я не пам?ятає та після чого він підписав невідомий документ та надав копію свого паспорту.

Після підписання невідомих документів, він продовжував працювати двірником та особа на ім?я ОСОБА_9 на протязі одного місяця говорив йому про те, щоб він дав паспорт громадянина України для того, щоб відкрити рахунок ФОП, але він не надавав його.

Як виявилось, особа на ім?я ОСОБА_9 не оформлював на потерпілого ФОП, в результаті останній зробив довіреність від його імені та 23.11.2023 року на підставі довіреності особа на ім?я ОСОБА_9 заказав у нотаріальній конторі № 7 дублікат права власності, який видав нотаріус ОСОБА_10

10 січня 2024 року на його квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , був оформлений договір купівлі-продажу по довіреності наданої від його імені на ОСОБА_11 нотаріусом ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_5 ).

Крім того, 17.01.2024 потерпілому знову зателефонував ОСОБА_9 , та знову попрохав надати йому паспорт, але він йому відмовив. Крім того, дочка потерпілого дізналась про те, що з 2020 року його оформлено як ФОП, але він цього не робив. ОСОБА_13 потерпілий ніколи не знав, жодних документів щодо надання комусь повноважень у вигляді довіреностей не надавав, квартирою він володію з 1997 року на підставі свідоцтва про спадщину, та продавати її ніколи не хотів.

Жодних угод, чи договорів потерпілий не укладав, квартиру переоформили шахрайським шляхом на підставі документів про існування яких потерпілому відомо не було.

В ході допиту свідка ОСОБА_5 , остання пояснила, що вона має батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Близько 25.11.2023 року вона звернулася до нотаріуса для того, щоб за бажанням батька оформити договір дарування на своє ім?я. Так, вона дізналася, що близько липня місяця 2023 року, більш точної дати вона не пам?ята, її батько ОСОБА_6 розмовляючи зі своїми друзями, повідомив їх, що хоче знайти підробіток, так як пенсії не вистачає. Після чого близько через місяць, а саме в серпні 2023 року у другій половині дня, за адресою мешкання ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_2 , прийшов раніше невідомий йому чоловік, який представився як ОСОБА_9 , на вигляд близько 30 років, середнього зросту, темноволосий, обличчя кругле, без особливих ознак зовнішності, який повідомив ОСОБА_6 , що йому хтось підсказав, що батько шукає роботу та запропонував останньому підробляти двірником за адресою: АДРЕСА_4 . На дану пропозицію ОСОБА_6 погодився та останній платив йому грошові кошти у розмірі 100 гривень в годину, працював по 3 години, 3 рази на тиждень.

Вищезазначений чоловік привозив ОСОБА_6 грошові кошти до під?їзду будинку, готівкою. Працював ОСОБА_6 на раніше невідомого чоловіка до жовтня 2023 року.

16.10.2023 року ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_9 з номеру мобільного телефону та повідомив, що 17.10.2023 року потрібно поїхати до нотаріуса та відкрити ФОП на ім?я батька, щоб потім поставити його головним серед двірників. Так, 17.10.2023 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 забрала особа на ім?я ОСОБА_9 на автомобілі марки «Рено» д.н.3. НОМЕР_1 , синього кольору та вони поїхали до нотаріуса ОСОБА_14 за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 30. Приїхавши до нотаріуса ОСОБА_6 надали документи, назви яких він не пам?ятає та після чого останній підписав невідомий документ та надав копію паспорту.

Після підписання невідомих документів, ОСОБА_6 продовжував працювати двірником та особа на ім?я ОСОБА_9 на протязі одного місяця говорив моєму батьку про те, щоб він дав паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_6 для того, щоб відкрити рахунок ФОП, але ОСОБА_6 не надавав його.

Як виявилось, особа ім?я ОСОБА_9 не оформлював на її батька ФОП, в результаті останній зробив довіреність від ОСОБА_6 та 23.11.2023 року на підставі довіреності особа на ім?я ОСОБА_9 заказав у нотаріальній конторі № 7 дублікат права власності, який видав нотаріус ОСОБА_10

10 січня 2024 року на квартиру мого батька ОСОБА_15 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , був оформлений договір купівлі-продажу по довіреності від ОСОБА_16 на ОСОБА_11 нотаріус ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_5 ). ОСОБА_6 власну квартиру не продава та ніяких грошових коштів за це не отримував

Так, об?єктом вчинення даного кримінального правопорушення є нерухоме майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, існують достатні підстави вважати, що майно (квартира) набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто є предметом злочину.

На теперішній час, виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 020), оскільки його незастосування може призвести до перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майнота реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, щодо об?єкта нерухомого майна на теперішній час володільцем квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_11 , який став власником 10.01.2024, але в той же час потерпілий ніяких угод купівлі продажу не укладав, та нікого з осіб не уповноважував на розпорядження його майном.

Виходячи з вищевикладеного, сторона обвинувачення просить накласти арешт на спірну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , встановивши заборону відчуження та розпорядження нею, оскільки квартира була об`єктом кримінально протиправних дій, та з метою забезпечення збереження даного речового доказу.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Вважаю можливим розглянути клопотання у відсутність слідчого та власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській перебуває кримінальне провадження № 0000177 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи майном, яке належить ОСОБА_6 , а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, невідомий чоловік, який представився як ОСОБА_9 , на вигляд близько 30 років, середнього зросту, темноволосий, обличчя кругле, без особливих ознак зовнішності, який повідомив, що йому хтось підказав, що потерпілий шукає роботу та запропонував підробляти двірником ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_4 , однак в подальшому під приводом оформлення ОСОБА_6 головний серед двірників, відвіз його до нотаріуса, де останній, не розуміючи дійсних обставин та наслідків такої дії, підписав довіреність на ім`я невстановленої особи, на розпорядження своїм майном.

В результаті таких дій, невстановлені особи отримали дублікат документа про право власності на квартиру, та уклали від імені ОСОБА_6 договір купівлі-продажу квартири. Унаслідок цього, квартира вибула з власності ОСОБА_6 .

За даним фактом розпочате кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області квартиру визнано речовим доказом.

Вирішуючи питання про накладення арешту на квартиру виходжу з того, що це майно має істотне значення для досудового розслідування, оскільки є речовим доказом, може містити на собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, саме по собі було об`єктом кримінально-протиправних дій. Тому з метою збереження даного речового доказу та унеможливлення подальшого відчуження квартири, слід накласти на неї арешт, встановивши заборону відчуження та розпорядження.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням вищезазначеного, приходжу до висновку про накладення арешту на спірне майно із забороною відчуження та розпорядження. З цих підстав клопотання сторони обвинувачення належить задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000177 від 02.02.2024, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , встановивши заборону її відчуження та розпорядження.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ