Справа № 190/871/24
Провадження №1-кп/190/95/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, розлученого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.03.2004 року вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, 104 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки;

- 12.08.2004 року вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 02.03.2004 року, остаточно до відбутгя призначено 3 роки 6 місяці позбавлення волі;

- 31.10.2006 року вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 69, 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк по вироку Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 12.08.2004 року та остаточно до відбуття призначено 3 роки позбавлення волі;

- 17.02.2010 року вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 4 місяці;

- 01.06.2010 року вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 5 місяці, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 місяць по вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.02.2010 року та остаточно до відбуття 6 місяців арешту;

- 28.10.2011 року вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- 25.11.2011 року вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбутий строк 1 місяць по вироку Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 28.10.2011 року та остаточно призначено до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 25.04.2016 року вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік;

- 12.02.2018 року вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- 16.08.2018 року вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано 2 місяці по вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2018 року до відбуття 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 04.12.2018 року вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначено вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 16.08.2018 року більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 18.08.2018 року вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання по вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2018 року та остаточно до відбуття покарання призначено 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 20.10.2022 року вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 роки;

- 02.05.2023 року вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10.03.2023 року та остаточно до відбуття призначено 5 років 2 місяці позбавлення волі;

- 10.03.2023 року вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 року та остаточно призначено покарання у 5 років 1 місяць позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 будучи особою раніше судимою за тяжкі кримінальні правопорушення - злочини, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став та вчинив нове, умисне кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти правосуддя, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 останній раз засуджений 10.03.2023 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області, за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання 23.11.2022 року.

Початок строку: 23.11.2022 року, кінець строку 23.01.2028 року.

ОСОБА_4 з 04.07.2023 року відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «П`ятихатська виправна колонія (№122)», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Так 25 жовтня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2023 року за порушення умов режиму відбування покарання до засудженого ОСОБА_4 застосовано захід дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» строком на один місяць.

Після цього ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, відповідно до ст. 391 КК України, став на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)».

Під час відбування покарання в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», ОСОБА_4 маючи умисел на триваючу злісну непокору законним вимогам ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», порушив вимоги режиму відбування покарання, які полягали у тому, що 18.01.2024 року о 14:36 год., згідно графіку робіт з благоустрою території установи поліпшення житлово-побутових умов засуджених та допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством на січень місяць 2024 року, затвердженого начальником установи, засудженому ОСОБА_4 запропоновано вийти на роботу з благоустрою території установи, а саме: прибирання снігу у дільниці соціальної ресоціалізації №1. Від чого засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився.

Своїми діями засуджений ОСОБА_4 порушив встановлені обов`язки визначені ст. 107, ч. 5 ст. 118 КВК України та розділу III Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року № 2823/5.

За результатами розгляду даного порушення, а саме: порушення від 18.01.2024 року, враховуючи високу криміногенну зараженість особистості засудженого ОСОБА_4 вперте його небажання стати на шлях виправлення, систематичні порушення режиму утримання, що виражаються у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, дисциплінарною комісією установи прийнято рішення про направлення матеріалів даного порушення до органу досудового розслідування - відділення поліції №7 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, для прийняття відповідного рішення.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України - як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання, була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

22 квітня 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання за ст. 391 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року і остаточно призначити покарання 4 роки 4 місяці позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину повністю визнав, а також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором, на умовах, визначених у ній.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесено до категорії нетяжких злочинів, унаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розумів права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 квітня 2024 року укладену між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред"явленому обвинувачені за ст. 391 КК України та призначити покарання ОДИН рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків ЧОТИРИ роки ЧОТИРИ місяці позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з 03 червня 2024 року.

Речовий доказ оптичний диск CD-R52X з відеозаписом, який має назву 02024/01/18 від 18.01.2024 року тривалістю 6 хвл. 44 сек., формату МР4, розміром 400МБ залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1