Справа № 127/6541/24
Провадження № 1-кс/127/2904/24
У Х В А Л А

Іменем України

29 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000748 від 25.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, в ході здійснення якого, з метою забезпечення конфіскації як виду покарання, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, підозрюваний не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000748 від 25.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2023, точну дату досудовим розслідуванням не установлено, у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник спільний умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 шляхом їх вимагання під погрозами заподіяння смерті або тяжких тілесних ушкоджень, а також знищення майна.

На виконання спільного умислу ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_5 17.09.2023 під час зустрічі в кафе «Солоха» по вул. Польовій, 5 у м. Немирові Вінницького району Вінницької області, висунули ОСОБА_9 , вимогу про виплату грошових коштів у загальній сумі 8140 доларів США, з яких 134000 грн. складали витрати на транспортування сої, а решта суми зі слів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 складала розмір втраченої (упущеної) вигоди.

З метою досягнення спільної мети, яка полягала у незаконному вимаганні грошових коштів з ОСОБА_9 , для створення видимості наявності у нього боргу ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи у вищезазначеному кафе, наказали ОСОБА_9 власноручно написати боргову розписку про те, що він нібито винен ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 8140 доларів США.

Пізніше, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, члени групи повідомили ОСОБА_9 про те, що зазначену ним в розписці суму боргу збільшено на 800 доларів США, а тому, загальний розмір боргу, який ОСОБА_9 має сплатити, становить 9000 доларів США.

Надалі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, під час телефонних розмов та особистих зустрічей з ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій, розуміючи відсутність правових підстав вимагати грошові кошти, висловлюючи погрози застосуванням насильства, які сприймались ним як реальні, діючи із єдиним злочинним умислом, за попередньою змовою групою осіб, неодноразово висували ОСОБА_9 вимоги про повернення неіснуючого боргу в загальній сумі 9000 доларів США.

Зокрема, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою та єдиним умислом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з метою особистого збагачення та збагачення інших учасників групи, на виконання спільного злочинного плану, маючи умисел на вимагання чужого майна, погрожуючи ОСОБА_9 застосуванням насильства, під час особистої зустрічі поблизу супермаркету «АТБ» по вул. Горького, 82, у м. Немирові приблизно о 14 годині 10 хвилин 25.09.2023 та в ході телефонних розмов приблизно о 13 годині 30 хвилин 25.09.2023 та о 18 годині 00 хвилин 27.09.2023, а також 27.09.2023 під час телефонної розмови приблизно о 18 годині, погрожуючи вбивством, висунув вимогу ОСОБА_9 передати йому та іншим учасникам групи грошові кошти у сумі 9000 доларів США.

ОСОБА_6 , спілкуючись із ОСОБА_9 , в ході особистої зустрічі поблизу супермаркету «АТБ» по вул. Горького, 82, у м. Немирові приблизно о 14 годині 10 хвилин 25.09.2023 та під час телефонної розмови приблизно о 13 годині 30 хвилин 25.09.2023, діючи за попередньою змовою та єдиним умислом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з метою особистого збагачення та збагачення інших учасників групи, на виконання спільного злочинного плану, маючи умисел на вимагання чужого майна, погрожуючи ОСОБА_9 застосуванням насильства, висував вимогу передати йому та іншим учасникам групи грошові кошти у сумі 9000 доларів США. При цьому, 25.09.2023 під час особистої розмови з ОСОБА_9 поблизу супермаркету «АТБ» по вул. Горького, 82, у м. Немирові приблизно о 14 годині 10 хвилин ОСОБА_6 з метою забезпечення підкорення ОСОБА_9 його незаконним вимогам попередив про негативні наслідки щодо цілісності належного ОСОБА_9 та його близьким родичам нерухомого майна у випадку відмови передачі грошових коштів.

ОСОБА_7 під час телефонної розмови приблизно о 21 годині 20 хвилин 04.10.2023, діючи за попередньою змовою та єдиним умислом з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на виконання спільного злочинного плану, маючи умисел на вимагання чужого майна, погрожуючи ОСОБА_9 у завуальованій формі убивством, висунув вимогу передати йому та іншим учасникам групи грошові кошти у сумі 9000 доларів США.

ОСОБА_8 під час особистої зустрічі поблизу супермаркету «АТБ» по вул. Горького, 82 у м. Немирові приблизно о 14 годині 10 хвилин 25.09.2023 та під час телефонної розмови приблизно о 18 годині 27.09.2023 при висловлюванні іншими учасниками групи погроз застосування насильства, маючи умисел на вимагання чужого майна, підтверджував суму неіснуючого боргу у розмірі 9000 доларів США, а під час телефонної розмови о 15 годині 25 хвилин 05.10.2023, діючи за попередньою змовою та єдиним умислом з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , особисто висловлював ОСОБА_9 погрози застосуванням насильства, висуваючи вимогу передати грошові кошти йому та іншим учасникам групи.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у період часу з середини вересня 2023 року до початку жовтня 2023 року, діючи за попередньою змовою, погрожуючи вбивством, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та знищенням майна, вимагали у ОСОБА_9 грошові кошти в загальній сумі 9000 доларів США.

03 листопада 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Проаналізувавши зміст доданих до клопотання документів слідує висновок, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, обґрунтована.

Обгрунтовуючи клопотання слідчим зазначається про те, що метою накладення арешту на майно підозрюваного є конфіскація майна, як виду покарання.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкцією ч. 4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №367384101 від 26.02.2024 слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) є власником житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, врахувавши те, що вищевказане майно належить особі, щодо якої судом може бути призначено покарання у виді конфіскації майна, а відтак з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), необхідно накласти шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном, однак без позбавлення права його використання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном, однак без позбавлення права його використання.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: