ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/941/24 Справа № 182/2371/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0000609 за апеляційною скаргою прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року про відмову застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного за ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 18 квітня 2024 року відмовлено у застосуванні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 з 21 березня 2015 року переховується та перебуває в розшуку, і за правилами ст. 49 КК України, закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, тому відмовлено у задоволенні клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, так як ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч.2 ст. 121 КК України. Прокурор вказує, що за правилами ст. 49 КК України, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності лише шляхом постановлення відповідного рішення, після з`явлення особи із зізнанням або її затриманням. ОСОБА_7 переховується і перетнув кордон України, а з 21 березня 2015 року кримінальне провадження зупинено, підозрюваного оголошено в розшук, тому є підстави для задоволення клопотання.

В апеляційному суді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, думку прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, за наступних обставин.

Висновки слідчого судді про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого є правильними.

З клопотання видно, що в провадженні СВ Нікопольського РУП знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2012 за № 0000609 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.(а.с.3)

21 березня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.2 ст. 121 КК України та оголошено в розшук.(а.с.15-19)

Вимогами п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приписами ч.3 ст.132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_7 видно, що останньому інкримінується вчинення злочину 01 грудня 1993 року.(а.с.15)

Відповідно до змісту ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки десять років - у разі вчинення тяжкого злочину. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Матеріали справи не містять даних, що з 01 грудня 1993 року по 21 березня 2015 року, кримінальне провадження зупинялося та відновлювалося.

Таким чином, обвинуваченого ОСОБА_7 було оголошено в розшук уже після закінчення строків давності. Відомостей про вчинення обвинуваченим нових злочинів до закінчення строків давності за інкримінованим йому злочином у суду немає.

Клопотання слідчий про застосування запобіжного заходу подав вже після закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 не має, тобто підстав для обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість, оскільки закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року про відмову застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4