Справа № 650/2072/24
провадження № 1-кп/650/367/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в селищі Велика Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 13 лютого 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Берислав Херсонської області, маючого середню освіту, непрацюючого, неодруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , раніше судимого:

09.01.2004 Бериславським районним судом Херсонської області за ст. 15 ч. 2 та ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 263 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 24.05.2006 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 27 днів;

23.01.2007 Бериславським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 14.12.2010 звільнений по відбуттю строку покарання;

14.10.2011 Бериславським районним судом Херсонської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

19.03.2012 Бериславським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2, ст. 70 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; 17.03.2016 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 20 днів;

04.04.2018 Бериславським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

16.07.2018 Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 15 та ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи особою, якому ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 січня 2024 року, в порядку статей 2, 3, 4, 5, 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлено адміністративний нагляд строком на один рік, з якою він ознайомився 03 січня 2024 року і згідно з якою до нього застосовано обов`язки та обмеження, зокрема, у вигляді реєстрації в Бериславському РВП ГУНП в Херсонській області два рази на місяць, а саме кожного першого та третього четверга місяця на протязі з 09.00 години до 14.00 години, письмово повідомляти працівникам поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи, адреси проживання як в межах населеного пункту так і за його межами, заборони залишення місця проживання з 21.00 години до 05.00 години, заборони відвідування торгівельних закладів, які проводять реалізацію алкогольних напоїв та розлив, з метою їх вживання та придбання, заборони виїзду за межі Бериславського ТГ Херсонської області без дозволу Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, з`являтися за викликом працівників поліції у вказаний термін і давати усні та письмові пояснення з питань пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з особистих мотивів, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 06 лютого 2024 року самовільно без дозволу Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та проживав близько 2 тижнів за адресою: АДРЕСА_3 , після чого проживав за адресою: АДРЕСА_1 , доки його місцезнаходження було встановлено працівниками Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за статтею 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , в якій обвинувачений зазначив, що: свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України, він беззаперечно визнає; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони йому зрозумілі, він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та він зрозумів, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Положеннями частин другої та третьої статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень параграфа 1 Глави 30.

Із вказаних обставин, а також матеріалів кримінального провадження, суд встановив, що прокурор впевнився у добровільності згоди підозрюваного на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та у суду відповідний факт не викликає сумніву.

З матеріалів кримінального провадження, а саме: протоколу допиту підозрюваного, встановлено, що вони засвідчують беззаперечне визнання останнім своєї винуватості.

З огляду на вказані обставини учасники кримінального провадження не викликалися, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за статтею 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, в шлюбі не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та має не зняту і не погашену судимість, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає самостійно, не працює, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, не є депутатом, на обліку в ДУ «Центр пробації» та на військовому обліку не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом призначення йому покарання, найменш суворого за видом з числа передбачених санкцією статті 395 КК України, та у максимальному його розмірі, - у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таке покарання, на думку суду, є справедливим і достатнім, а також відповідатиме його меті.

При цьому, визначаючи обвинуваченому вид та міру покарання суд, керуючись положенням частини третьої статті 5 КК України, відповідно до якої закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, застосовує положення статті 395 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який набрав законної сили 28 березня 2024 року та є чинним на момент розгляду справи, відповідно до якого покарання у виді «арешту на строк до шести місяців», яке було передбачене за вчинення вказаного кримінального правопорушення на момент його вчинення, замінено на покарання у виді «штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до двох років», що свідчить про часткове пом`якшення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, зокрема можливість його визначення у виді штрафу, яке є більш м`яким ніж покарання у виді арешту, відповідно до статті 51 КК України.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Речові докази по справі: завірені копії матеріалів справи адміністративного нагляду залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000026 від 13.02.2024 року.

Відповідно до частини четвертої статті 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: _______________ ОСОБА_1