У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку Донецького апеляційного суду від 06.12.2002 року за виключними обставинами, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, а саме вироку Донецького апеляційного суду від 06.12.2002 року, яким визнано ОСОБА_6 винуватим за ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Даний вирок суду ухвалою Верховного Суду України від 03.06.2004 року залишений без змін. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Конституційного Суду України від 16.09.2021 року №6-р(ІІ)/2021 року встановлене Кодексом покарання у виді довічного позбавлення волі як покарання без перспективи звільнення визнано несумісним із вимогами Конституції. Відтак, незважаючи на те, що на даний час в законодавство не внесено зміни, які би усунули невідповідність покарання у виді довічного позбавлення волі ст. 28 Конституції України і ст. 3 Європейської конвенції з прав людини, просить суд переглянути вирок Донецького апеляційного суду від 06.12.2002 року за виключною обставиною та призначити йому покарання у виді позбавлення волі з визначенням строку покарання.

Захисник в судовому засіданні підтримав заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, просила її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вважала, що заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами не підлягає до задоволення.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, додані до неї матеріали, колегія суддів встановила наступне.

Як зазначає ОСОБА_6 у своїй заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами, вироком Донецького апеляційного суду від 06.12.2002 року, його визнано винуватим за ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Даний вирок суду ухвалою Верховного Суду України від 03.06.2004 року залишений без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК України, виключними обставинами визнаються встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи.

Як на підставу для перегляду судового рішення, засуджений послався на рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(II)/2021, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 82 КК України в тім, що вони унеможливлюють їх застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Зобов`язано Верховну Раду України невідкладно привести нормативне регулювання, установлене статтями 81, 82 КК України, у відповідність до Конституції України та цього Рішення.

Таким чином, згаданим рішенням визнано неконституційними положення частин 1 статей 81, 82 КК України в частині неможливості їх застосування до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а не такий вид покарання, як довічне позбавлення волі, яке призначене ОСОБА_6 судом. Рішенням Конституційного Суду України, на яке посилається ОСОБА_6 , не ставиться під сумнів конституційність призначення довічного позбавлення волі як виду покарання, а визнано такими, що не відповідають Основному Закону положення ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 82 КК України у тому, що вони унеможливлюють їх застосування до осіб, яких засуджено до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Разом з тим, в рішенні №6-р(ІІ)/2021 від 16.09.2021 року Конституційний Суд України прямо зазначив про те, що довічне позбавлення волі як вид кримінального покарання не суперечить приписам частини першої статті 3, статті 23, частини другої статті 28 Конституції України.

Тому, посилання засудженого ОСОБА_6 на рішення Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(II)/2021, як на підставу для перегляду ухваленого щодо ОСОБА_6 вироку Донецького апеляційного суду від 06.12.2002 року за виключними обставинами, є неприйнятним. Призначення засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі не протирічить цьому рішенню.

Отже, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для здійснення процедури перегляду вироку щодо ОСОБА_6 за виключною обставиною.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» від 18 жовтня 2022 року № 2690-IX, який набрав чинності 06 листопада 2022 року, внесені зміни до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України стосовно умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджених, яким покарання у виді довічного позбавлення волі замінене на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та до ст. 82 КК України стосовно заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням (частини 1, 5 ст. 82 КК України).

Зазначені питання вирішуються під час виконання вироку в порядку ст. 539 КПК України, тобто місцевим судом у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Вищезазначені висновки викладені також і у постанові Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 0824/2465/2012.

Таким чином,у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку Донецького апеляційного суду від 06.12.2002 року необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку Донецького апеляційного суду від 06.12.2002 року за виключними обставинами відмовити.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня винесення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3