Справа № 159/3683/16-к
Провадження № 1-в/159/4/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі заяву законного представника потерпілої ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001615від 04 серпня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 156 КК України (в редакції Закону №600 VI від 25.09.2008 року),

в с т а н о в и в :

18 вересня 2023 року представник потерпілої ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконанняу кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що у неї не було змоги отримати виконавчий лист.

22.01.2024 року ОСОБА_3 подано додаткову заяву, в якій вказала, що не могла подати виконавчий лист в установлений законом строк у зв`язку з хворобою матері та її смертю, недієздатністю брата, який потребує постійного догляду та самостійно виховує доньку.

26.09.2023 року заява прийнята до провадження та призначено судове засідання на 02.10.2023 року. Одночасно доручено уповноваженим особам ДУ «Катеринівська виправна колонія №46» забезпечити проведення відеоконференції із засудженим ОСОБА_5 .

17.10.2023 року отримано повідомлення з ДУ «Катеринівська виправна колонія №46» проте, що 06.10.2023 року звільнено відбуття покарання ОСОБА_5 .

Після встановлення місця реєстрації ОСОБА_5 судові засідання неодноразово відкладались в зв`язку з неявкою останнього.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 заяву підтримала з підстав викладених у поданих заявах.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився на неодноразові виклики, будь-яких клопотань заяв не подав.

Заслухавши поясненняпредставник потерпілої ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , дослідивши заяву та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

За змістом п.14 ч.1 ст.537, п.4 ч.2 ст.539 КПК України, під час виконання вироків суд, який ухвалив вирок, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Судом встановлено, що вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України і призначено йому покарання у виді 12 (дванадцять ) років позбавлення волі..

В даному кримінального провадженні ОСОБА_3 визнано законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_4 .

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 150000,00 грн.

В поданій апеляційній скарзі 16.05.2017 року законний представник потерпілої ОСОБА_3 просила суд вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2016 року скасувати у зв`язку з невинуватістю в скоєнні злочину обвинуваченого.

03.07.2017 року додатково ознайомилась з матеріалами кримінального провадження та отримала копію аудіозапису судового засідання.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 07.07.2017 року вказаний вирок суду залишено без змін.

09.08.2017 року за заявою законного представника потерпілої ОСОБА_3 було їй видано судом копію вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області та копію ухвали Апеляційного суду Волинської області.

Постановою Верховного суду колегією Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 26.02.2019 року касаційні скарги представника потерпілої ОСОБА_3 та засудженого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволено частково. Ухвалено вирок Ковельського міськрайонного суду Волинській області від 23 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 07 червня 2017 року змінити. Перекваліфіковано дії ОСОБА_5 з ч.3 ст.153 КК України на ч.2 ст.156 КК України (в редакції Закону №600 VI від 25.09.2008 року) та призначено покарання у виді позбавлення на строк 8 (вісім) років.

Частиною четвертою статті 532 КПК України визначено, що судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Відповідно до частини 2 статті 534 КПК України судові рішення, які набрали законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

18.09.2023 року за заявою законного представника потерпілої ОСОБА_3 , Ковельським міськрайонним судом видано виконавчий лист. В ньому зазначено, що вирок Ковельського міськрайонного суду набрав законної сили 26.02.2019 року, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 27.02.2022 року.

Отже, право на примусове стягнення моральної шкоди з засудженого ОСОБА_5 у потерпілої сторони виникло з 07.06.2017 року, тобто з моменту ухвалення Апеляційним судом відповідного рішення.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Таким чином, враховуючи, що нормами КПК України не врегульовані процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, то в силу наведеної ч.5 ст.128 КПК України до цих процесуальних відносин підлягають застосуванню норми ЦПК України, які в цій частині не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 17. 2 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючій редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Покликання законного представника потерпілої ОСОБА_3 на поважність причин пропущеного строку отримання виконавчого документу та пред`явлення його до виконання

не можна вважати обґрунтованим через його тривалість та об`єктивну можливість в отриманні виконавчого листа та пред`явлення його до примусового виконання.

Навпаки в ході судового розгляду встановлено, що законний представник потерпілої ОСОБА_3 не погоджувалась з вироком суду, відповідно до якого на її користь було стягнуто моральну шкоду. Крім того, оскаржувала вирок суду в апеляційному та касаційному порядку з підстав невинуватості засудженого, а відтак можна зробити висновок про відсутність зацікавленості в той час в отримані нею виконавчого листа та подальшого його пред`явлення до виконання.

З наведених підстав суд приходить до висновку, що законним представником потерпілої ОСОБА_3 не доведено наявність поважних причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, що само по собі виключає можливість його поновлення, яку закон пов`язує з доведеністю поважності причин пропуску такого строку.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, п.п. 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,суд, -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви законного представника потерпілої ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001615від 04 серпня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 156 КК України (в редакції Закону №600 VI від 25.09.2008 року).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі на неї апеляційної скарги через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення до Волинського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_7