Справа № 308/4962/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000153 від 21.06.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 21.06.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України.

Прокурором через канцелярію суду було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Подане клопотання мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Зауважив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Вказує, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_6 , є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, ОСОБА_6 має зв`язки у кримінальному світі, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений має реальну можливість покинути територію України.

Також наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як в даному кримінальному провадженні є велика кількість свідків, на яких може чинитися тиск з метою зміни показань. Прокурор також зазначає, що знаходячись на волі, обвинувачений ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема підшукати осіб, що можуть надати вигідні для нього показання.

Крім того, прокурор також вважає, що наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_6 чи продовження вчинення ним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується.

У зв`язку з наведеним, інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_6 та йому необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, до 17 травня 2024 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив задоволити з підстав та мотивів, викладених у такому. Наголосив, що підстав для зміни запобіжного заходу та відмови у продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою відсутні.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання його підзахисного під вартою та вказав на необґрунтованість поданого клопотання. Наголосив, що вказані прокурором ризики належним чином не доведено, а тому просив обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід або визначити розмір застави.

Обвинувачений підтримав доводи захисника.

Заслухавши думку прокурора, доводи обвинуваченого та його захисника, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 був обраний та продовжувався з урахуванням його особи, який обвинувачується у вчиненні злочину, який є особливо тяжким, а також у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У поданому прокурором клопотанні зазначається, що наразі продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується.

Щодо наявності ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) колегія суддів зазначає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду продовжує існувати враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_6 має зв`язки в кримінальному світі, які можуть допомогти йому покинути межі області або України.

Також колегія суддів враховує, що наразі судовий розгляд не розпочався та свідки безпосередньо у судовому засіданні не допитувались, а тому наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Колегія суддів також приймає до уваги доводи прокурора про те, що знаходячись на волі ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, а також будучи на волі, ОСОБА_6 й надалі матиме можливість вчиняти кримінальні правопорушення, так як він є неодноразово судимим та має певний статус у кримінальному світі.

За такого, наведені вище обставини в сукупності дають підстави колегії суддів дійти до висновку щодо продовження існування зазначених ризиків, а тому обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку, кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.

Враховуючи наведені вище обставини колегія суддів вважає, що вищевказані ризики не зменшилися, продовжують існувати та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а наведені в доводах прокурора обставини перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, стороною захисту не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ризики переховування цього обвинуваченого, а також ризик його впливу на інших учасників процесу, або взагалі перестали існувати, або зменшилися настільки, що інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, здатний їм запобігти, а тому підстав для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, немає.

Таким чином, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує тяжкість злочину, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, тому колегія суддів вважає за необхідне продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно, відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, колегія суддів не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою без визначення розміру застави, на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 29 червня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, надіслати обвинуваченому та начальнику державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3