ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4612/24

Провадження № 11-кп/4820/344/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000056, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

15 лютого 2024 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт, складений 03 лютого 2024 року слідчим СВ розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я СВ Хмельницького РУПА ГУНП в Хмельницький області ОСОБА_8 та затверджений прокурором Окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000056, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2024 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, повернуто прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, оскільки викладені в ньому фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також сформульоване обвинувачення є неконкретним та неповним, чим порушено конституційні принципи права обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд, а також позбавляє суд можливості належним чином встановити істину в кримінальному провадженні, роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та направити обвинувальний акт на новий судовий розгляд.

На думку сторони обвинувачення, вказана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням ст.370 КПК України, адже суд першої інстанції не маючи на меті під час судового розгляду встановити всі обставини кримінального правопорушення, сформулював підстави повернення обвинувального акту, без конкретної мотивації та роз`яснення в чому саме порушені норми КПК України при його складанні.

Прокурор вказує, що судом при винесенні ухвали про повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , допущено ряд порушень Кримінального процесуального кодексу України та прийнято дане рішення з формальних підстав, що не відповідає вимогам ст.28 КПК України щодо забезпечення судом розумних строків судового розгляду кримінального провадження та не порушення права особи, щоб обвинувачення щодо неї в найкоротший строк стало предметом судового розгляду.

Звертає увагу, що зі змісту обвинувального акту чітко прослідковуються обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, які з`ясовані в ході досудового розслідування та наскільки вони відомі слідчому та прокурору, дана їм правова кваліфікація та сформульоване обвинувачення, тобто всі вимоги ст.291 КПК України виконані і як наслідок дає змогу обвинуваченому знати в чому він обвинувачується та є додатковою гарантією забезпечення його права на захист.

Натомість суд, пославшись в ухвалі на п.1 ч.1 ст.91 КПК України, що у кримінальному провадженні доказуванню підлягають подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини), тим самим порушив вимоги ст. 315 КПК України, щодо питань пов`язаних із проведенням підготовчого судового засідання.

Окрім того зазначає, що стадія підготовчого провадження не передбачає дослідження доказів, а своє рішення місцевий суд обґрунтував дослідженими під час підготовчого провадження доказами, а саме показами, які надав суду обвинувачений.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить залишити вказану скаргу без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2024 року без змін, мотивуючи тим, що всупереч вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не коректно зазначені виклад фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення, суть якого є незрозумілою, що перешкоджає стороні захисту реалізувати своє право на захист.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і направити обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні на новий розгляд до суду першої інстанції, починаючи з підготовчого судового засідання. Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, окрім того, суд не має право на цій стадії процесу давати оцінку доказам, тоді як прокурор під час судового розгляду відповідно до вимог статті 338 КПК України може змінити обвинувачення.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до статті 370 КПК України, будь-яке судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. При цьому обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені оціненими судом доказами, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно вимог частини 4 статті 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим статті 291 КПК України.

Статтею 291 КПК України передбачено вичерпний перелік вимог до обвинувального акту та відомостей, які обвинувальний акт має містити, а також перелік додатків до нього, порушення вказаних вимог та відсутність перерахованих відомостей та додатків і є підставами повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

На стадії підготовчого провадження за даним кримінальним провадженням за клопотанням обвинуваченого та його захисника,суд прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, оскільки викладені в ньому фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також сформульоване обвинувачення є не конкретним та не повним, чим порушено конституційні принципи права обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд, а також позбавляє суд можливості належним чином встановити істину в кримінальному провадженні, роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.

Суд першої інстанції посилається на те, що в обвинувальному акті не вказані, час (година чи пора доби) коли ОСОБА_9 05.01.2024р. відмовився від отримання повістки, якої саме повістки і на коли мав він з`явитись у в/ч чи ТЦК, також не вказано, яким чином він опинився в автомобілі, який перебував у розпорядженні та користуванні працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 (чи він добровільно сів туди чи силоміць був поміщений), о котрій годині 05.01.2024р. ОСОБА_6 самовільно покинув автомобіль, чи був він у розпорядженні працівників ТЦК та відсутні дані чи прибув мобілізований ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_1 , тому суд вважав, що дане обвинувачення є не конкретним не повним і таким, що не відповідає фактичним обставинам, як того вимагає п.5 ч.2 ст.291 КПК України. Зазначена неповнота та неконкретність обвинувачення обмежує уяву про можливий характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення кримінального правопорушення, спрямованість умислу. Разом з тим, такі обставини мають важливе значення для встановлення дійсних обставин та створення конкретного складу злочину.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК є безпідставними та передчасними. Повертаючи обвинувальний акт з наведених підстав, суд вийшов за межі предмета судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, оцінка яких надається під час розгляду по суті, та надав прокурору вказівки щодо необхідності зміни висунутого обвинувачення, чим, на думку апеляційного суду, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

До цього також слід зауважити, що КПК України містить положення про зміну обвинувачення в суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримки державного обвинувачення (ч.2 ст.337, ст.338-340 КПК України), а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження (ч.3 ст.337 КПК України). Висновки про неповноту, необґрунтованість обвинувального акта, невідповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації на цьому етапі суперечать засаді змагальності сторін (ст. 22 КПК України).

Колегія суддів наголошує, що кримінальний процесуальний закон не наділяє суд на етапі підготовчого провадження повноваженнями оцінювати процесуальне рішення прокурора про закінчення досудового розслідування в частині достатності доказів та повноти формулювання офіційної версії обвинувачення. Здійснення у ході підготовчого судового засідання перевірки відповідності обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК передбачає формальне з`ясування наявності в такому рішенні прокурора наступних обов`язкових реквізитів:

1) виклад фактичних обставин, існування яких буде доводити прокурор у ході розгляду судом пред`явленого обвинувачення;

2) наведення правової кваліфікації відносно вказаних обставин (зазначення частини і статті КК, якою передбачено відповідальність за дії/бездіяльність обвинуваченої особи);

3) формулювання обвинувачення, тобто конкретизація, у яких діях/бездіяльності за наведених обставин винна особа (аналіз її поведінки через призму норми закону про кримінальну відповідальність, обвинувачення за якою їй пред`являється).

Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладаються в обвинувальному акті в такому виді, як це вважає за правильне прокурор. Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації правопорушення, не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК) стосуються не змісту обвинувального акта, а його форми (реквізитів).

На думку колегії суддів, в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, формулювання обвинувачення із зазначенням обставин, які, відповідно до частини 1 статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також правова кваліфікація дій обвинуваченого.

Підстави повернення обвинувального акту також визначенні в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», згідно з яким у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Крім того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з питання розгляду справи упродовж розумного строку, необґрунтоване повернення обвинувального акту прокурору, порушує право обвинуваченого постати перед судом без невиправданої затримки.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам статті 291 КПК України, а вказані в ухвалі суду обставини не є підставою для його повернення прокурору та при необхідності можуть бути усунуті в порядку, зазначеному КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з направленням матеріалів кримінального провадження на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000056, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2024 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3