В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1752/23

Провадження № 1-кп/348/118/24

11 березня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 13.06.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Новоолександрівка, Вознесенського (колишнього Братського) району, Миколаївської області, українця, громадянина України, який має середню базову освіту, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , проходить військову службу за контрактомна посаді такелажника такелажного відділення такелажного взводу роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, раніше судимий: 18.02.2022 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених частиною 5статті 27, частини 1 статті 358, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника адвоката : ОСОБА_6 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Солдат ОСОБА_3 , проходячи військову службу, відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_3 у порушення вимог вказаних нормативних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою уникнення необхідності дотримання порядку отримання посвідчення, яке надає спеціальне право керувати транспортними засобами, та уникнення відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, став на шлях злочинної діяльності й вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з пособництвом у підробленні документа та використанням завідомо підробленого документа за наступних обставин.

Відповідно до вимог п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

Реалізуючи свій злочинний умисел на неправомірне отримання посвідчення, яке надає спеціальне право на керування транспортними засобами, обвинувачений ОСОБА_3 напочатку лютого 2022 року, перебуваючи в смт. Делятин Івано-Франківської області, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, з метою отримання підробленого посвідчення водія та подальшого його використання, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо виготовлення нею за грошову винагороду в сумі 11 000 гривень підробленого посвідчення водія на своє ім`я для керування транспортними засобами відповідно до категорії - «В».

З цією метою, ОСОБА_3 виступивши пособником неправомірних дій вищевказаної невстановленої досудовим розслідуванням особи, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що його дані, фотокартка, паспорт громадянина будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа - посвідчення на право керування транспортними особами, надав вказаній особі свої персональні дані, за допомогою систем передачі мультимедійних повідомлень, зокрема фото свого паспорта громадянина України та фото підпису на листі А4, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа.

Надалі, вищевказана невстановлена досудовим розслідуванням особа, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, на виконання попередніх злочинних домовленостей із ОСОБА_3 , виготовила посвідчення водія на ім`я останнього із серійним номером НОМЕР_2 від 15.02.2022, яке не відповідає аналогічним документам даного типу, що знаходяться в офіційному обігу на території України, після чого за допомогою ТОВ «Нова Пошта» дане посвідчення було отримано ОСОБА_3 на відділенні №1 ТОВ «Нова Пошта» у смт Делятин по вул. 16 липня, 267А.

Після отримання вищевказаного посвідчення водія ОСОБА_3 до 13.06.2023, усвідомлюючи, що він порушує вимоги вказаного вище Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, керував транспортними засобами на підставі завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке незаконно виготовлене на його ім`я.

В подальшому, ОСОБА_3 близько 12 год. 20 хв. 13.06.2023, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_3 , будучи зупиненим поліцейськими сектору реагування патрульної поліції Надвірнянського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області сержантом поліції ОСОБА_7 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху по вул. 16 липня у смт Делятин Івано-Франківської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, достеменно знаючи про те, що придбане ним вищевказане посвідчення водія є підробленим, на законну вимогу сержанта поліції ОСОБА_7 пред`явив їй бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 15.02.2022 на ім`я ОСОБА_3 , яке видане Територіальним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ № 8047, яке не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив дії, які виразилися в пособництві у підробленні посвідчення з метою використання його особисто, і використання завідомо підробленого документа, тому суд прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ч.4 ст.358 КК України.

3. Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акту визнав частково, заперечуючи свою обізнаність про факт вчинення підробки посвідчення водія. При цьому пояснив, що йому була відома процедура отримання посвідчення водія: проходження навчання в автошколі, складання іспитів, однак все це він не проходив. Документи на виготовлення посвідчення водія: копію паспорту, фотокартку і власний підпис надав знайомому, який за грошову винагороду 11 000 гривень зробив йому посвідчення водія.

Враховуючи позицію обвинуваченого, за клопотанням прокурора дослідження доказів проведено в загальному порядку.

Після дослідження доказів у справі, обвинувачений змінив свої показання, і зазначив, що вину у вчинені кримінальних правопорушень визнає, а первинні показання надані ним через втому і змученість після виконання важких вантажних робіт за місцем служби, а тому не розумів суті питань. Додав, що зміна показаньне є наслідком застосування погроз або наслідком обіцянок.

Так, обвинувачений суду пояснив, що на початку лютого 2022 року домовився про підроблення посвідчення водія за 11 000 гривень, надавши необхідні документи. Підроблене посвідчення водія він отримав у відділені Нової Пошти у м.Делятині. 13.06.2022 о 12-20 годині в смт.Делятин він вимушено поїхав на автомобілі з підробленим посвідченням водія в аптеку для того, щоб купити ліки для хворої дитини. Він пред`явив підроблене посвідчення працівникам поліції, які йогозупинили за порушення Правил дорожнього руху. Посвідчене водія вилучене працівниками поліції.

Також додав, що у 2021 році, до того як він замовив підроблене посвідчення водія, він дізнавався про офіційну процедуру отримання посвідчення водія, про те, що необхідно проходити навчання в автошколі, за наслідками якоговидається свідоцтво, а іспитискладаються в поліції (сервісному центрі), який видає посвідчення водія. Однак навчання в автошколі він не проходив, свідоцтво не отримував, іспити не складав. Крім того, для отримання посвідчення необхідно надавати документи, зокрема медичну довідку, яку він не подавав і медичний огляд не проходив. Також не надавав ідентифікаційний номер. Посвідчення водія необхідно отримувати особисто в сервісному центрі поліції.

Свої дії обвинувачений мотивував тим, що бажав мати підроблене посвідчення водія для можливості користування транспортним засобом і уникненнявідповідальності за відсутність посвідчення водія.

Обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому щиро покаявся, свою поведінкузасуджує. Пояснив, що проживає у незареєстрованому шлюбі із жінкою, яка має двох дітей, один з яких хворіє на епілепсію. Має власну дитину, однак її батьком у свідоцтві про народження не записаний. У обвинуваченого є батьки пенсіонери, батько має інвалідність. Обвинувачений надає матеріальну допомогу батькам, а також дітям, з якими проживає.

Також обвинувачений суду пояснив, що є військовослужбовцем за призивом під час мобілізації, перебував у зоні бойових дій.

Просить суд його суворо не карати.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК під час якого проведено допит обвинуваченого, дослідження письмових доказів, вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого та дослідженням матеріалів про речові докази і процесуальні витрати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ч.4 ст.358 КК України, за викладених в обвинуваченні і вироку обставинах, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Із протоколу огляду місця події від 13.06.2023 року з ілюстраційною таблицею до нього встановлено, що 13.06.2023 року дізнавач СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, в присутності двох понятих, за участю спеціаліста, за допомогою фотоапарата «Canon» здійснила огляд на узбіччі дороги у смт.Делятин по вул.. 16 липня біля АЗС WOG транспортного засобу ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Під час огляду користувач автомобіля ОСОБА_3 пред`явив посвідчення водія НОМЕР_2 , видане на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТСЦ НОМЕР_4 , яке вилучене працівниками.

Із висновку судової технічної експертизи документів від 15.06.2023 року №СЕ-19/109-23/6868-ДД, об`єктом дослідження якої є посвідчення водія НОМЕР_2 , видане на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТСЦ НОМЕР_4 , встановлено, що наданий на дослідження бланк посвідчення водія серією та номером НОМЕР_2 за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає бланкам посвідчення водія, які знаходять в офіційному обігу. Всі зображення у наданому на дослідження бланку посвідчення водія виконані термосублімаційним способом друку за допомогою засобів оперативної поліграфії.

У судовому засіданні також оглянуто речовий доказ - посвідчення водія серією та номером НОМЕР_2 , видане на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Під час огляду речового доказу обвинувачений підтвердив, що це саме те підроблене посвідчення водія, яке він замовив через свого знайомого і пред`явив працівникам поліції 13.06.2023 року.

У судовому засіданні також оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .

У суду немає сумнівів у психічному стані обвинуваченого ОСОБА_3 і суд вважає його осудним.

У ході судового розгляду суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що саме він надав документи невстановленій особі для виготовлення підробленого посвідчення водія, чим вчинив пособництво у підробленні посвідчення з метою використання його особисто, після чого незаконно використав завідомо підроблене посвідчення водія, за вказаних в обвинувальному акті і вироку суду обставинах, та беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового розгляду доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Крім показань обвинуваченого вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальних правопорушеннях також підтверджується дослідженими доказами.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Ці докази свідчать про те, що ОСОБА_3 вчинив дії, які виразилися в пособництві у підробленні посвідчення з метою використання його особисто, і використання завідомо підробленого документа, тому суд прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ч.4 ст.358 КК України.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд враховує його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлені.

7. Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що ним відповідно до кваліфікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК) вчинені два проступки.

Визначаючи міру покарання суд також враховує, що обвинуваченим вчинені закінчені умисні кримінальні правопорушення, одне з яких ним вчинене у співучасті, суспільна небезпечність яких полягає в порушенні встановленого законодавством порядок обігу і використання офіційних документів.

З даних про особу обвинуваченого випливає, що він має визначене і постійне місце проживання, за місцем проживання і проходження служби характеризується позитивно,неодружений, на утриманні нікого не має, до складу сім`ї входять батьки і сестра, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря психіатр-нарколога не перебуває, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді такелажника такелажного відділення такелажного взводу роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, депутатом не обирався, раніше судимий.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст.50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

З урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, за відсутності обставин, які обтяжують покарання за вчинені кримінальні правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, який в цілому по матеріалам справи характеризуються добре, враховуючи його відношення до вчинених кримінальних правопорушень, розкаяння, висловлення жалю з приводу вчинених дій, а також враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, характер і ступінь тяжкості їх наслідків, суд, керуючись ст.ст.65-67 КК України, вважає за необхідне з кількох альтернативних покарань, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, ч.4 ст.358 КК України, обрати ОСОБА_3 основні покарання у виді штрафів по кожному з вчинених кримінальних правопорушень в межах, передбачених санкціями вказаних статей.

Призначення суми штрафу за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 гривень, та за ч.4 ст.358 КК України у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 гривень, і остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів..

Разом з тим, вирішуючи питання про призначення покарання, судом враховано наступне.

Обвинувачений ОСОБА_3 18.02.2022 засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Вирок набрав законної сили 22 березня 2022 року.

Враховуючи те, що обвинувачений, будучи раніше засудженим за вчинення злочину на підставі вироку Южноукраїнським міським судом Миколаївської області від 18.02.2022 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення в період іспитового строку, то за правилами статті 71 КК України остаточне покарання обвинуваченому слід було б призначити за сукупністю вироків. Однак, відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" у випадках вчинення особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, нового злочину після закінчення іспитового строку суди повинні долучати до справи копію судового рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання або про направлення його для відбування останнього. Якщо таке рішення не ухвалювалося, суд при розгляді справи про новий злочин не вправі призначати покарання за сукупністю вироків.

Прокурором надана ухвала Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.01.2024, якою суд звільнив ОСОБА_3 від призначеного покарання за вказаним вище вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.02.2022.

Стороною обвинувачення зазначена ухвала не оскаржена. Ухвала набрала законної сили 22.01.2024 року.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК України), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку. Тому, незважаючи на наявність підстав для призначення покарання обвинуваченому за сукупністю вироків суд в силу закону позбавлений об`єктивної можливості це зробити.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 в сумі 2868 гривень на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

На досудовому розслідуванні обвинуваченому запобіжний захід не обирався, підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Враховуючи, що на підставі ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.06.2023 року накладено арешт на майно, яке визнано речовим доказом, у зв`язку з завершенням розгляду провадження арешт на підставі ч. 4 ст.174КПК України підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.06.2023 року, арешт на посвідчення водія НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речові докази:

- посвідчення водія НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зберігається в матеріалах кримінальної спарви №348/1752/23 (провадження 1-кп/348/118/24) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 2868 гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1