Справа № 755/1811/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3487/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст.296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 , 21.01.2024 близько 17 год. 30 хв., перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав спиртні напої з друзями.

В цей час, у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій протиправний умисел, прагнучи показати зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер та їх почують сторонні особи з числа мешканців прилеглих будинків та перехожих, на ґрунті явної зневаги до громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою самоутвердження, взяв пістолет марки «Форт - 12Р» калібру 9 мм. та почав хизуватись ним перед друзями, які в той час перебували в квартирі, підійшов до вікна та тримаючи пістолет в руках, висунув руку за вікно та здійснив один цілеспрямований постріл вгору. Після чого, ОСОБА_7 , поклав пістолет до кобури, припинивши свої протиправні дії.

Згідно Висновку експерта № СЕ-19/111-24/4796-БЛ від 25.01.2024 року наданий на дослідження пістолет належить до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї - самозарядним пістолетом моделі «Форт-12Р», серія НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., промислового виробництва КНВО «Форт» МВС України (м. Вінниця, Україна).

Наданий на дослідження пістолет призначений для стрільби патронами несмертельної дії калібру 9 мм Р.А., спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами.

Наданий на дослідження пістолет не відповідає вимогам галузевому стандарту СОУ 78-18-001: НОМЕР_2 «Пістолети, револьвери та інші короткоствольні пристрої несмертельної дії, затверджений наказом МВС від 29.08.2007 року № 325 відповідно до п. 6.7.4. (1) «конструкція пістолету не виключає можливість здійснення пострілу газовими або холостими патронами зі снарядами, що заряджаються окремо від патрона, при цьому снаряду надається питома кінетична енергія 0,5 Дж/мм2 і більше відстані одного метра дульного зрізу.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок суду в частині вирішення питання щодо речових доказів та виключити із резолютивної частини вироку рішення суду про знищення речових доказів - предмета схожого на гільзу; дозволу на зброю № НОМЕР_3 ; пістолету моделі «Форт-12Р», серії НОМЕР_1 , калібру 9мм Р.А. з магазином; одного патрону; двох гільз; протирки каналу ствола , та у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 100 КПК України, повернути вилучені речові докази їх володільцю - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, правильності кваліфікації посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині вирішення питання щодо речових доказів.

Вважає, що пістолет та дозвіл на зброю підлягають поверненню їх власнику - ОСОБА_7 , оскільки вказані предмети не підпадають під випадки знищення речових доказів, передбачені п. 3-4 ч.9 ст.100 КПК України, та вказує, що а ні пістолет, ані дозвіл на зброю не є вилученими з обігу предметами, адже набуті у встановленому законом порядку.

Зазначає, що наявність в матеріалах справи висновку експерта про те, що пістолет не відповідає стандартам МВС України, не є провиною обвинуваченого, оскільки пістолет не піддавався самостійному переробленню, а був вироблений в такому вигляді на заводі КНВО «ФОРТ» МВС України, пройшов відповідні перевірки та повністю легально був поставлений для продажу в магазин зброї «STVOL» м. Київ, де і був куплений обвинуваченим.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.296 КК України та правильність покарання, визначеного судом, сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Вироком ухвалено речові докази , а саме: предмет схожий на гільзу; дозвіл на зброю; пістолет моделі «Форт-12Р», серія НОМЕР_4 . з магазином; один патрон; дві гільзи, два демонтовані патрони; протирку каналу ствола та дві первинні упаковки, знищити.

Доводи апеляційної скарги про необхідність повернення зазначених речових доказів обвинуваченому є необґрунтованими.

Вимогами ч.9 ст.100 КПК України встановлений порядок визначення долі речових доказів у кримінальному провадженні.

Вказаний порядок не передбачає можливості повернення власнику речових доказів, які є засобами або знаряддям вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, крім випадку, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_7 не знав і не міг знати про незаконне використання речових доказів у даному кримінальному провадженні, тому правові підстави для їх повернення йому відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що пістолет та дозвіл на зброю, які використані як знаряддя кримінального правопорушення,отримані обвинуваченим у законний спосіб не є підставою для їх повернення власнику, а відсутність у матеріалах справи доказів накладення арешту на вилучені речові докази та невиконання стороною обвинувачення вимог ч.1 ст.100 КПК України не свідчать про неправильність судового рішення у частині вирішення долі речових доказів.

Таким чином, апеляційна скарга не містить переконливих доводів, які б спростовували правильність вирішення судом долі речових доказів у даному кримінальному проваджені.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2024 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: