Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

31 травня 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/4253/23

Провадження № 1-кп/635/204/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 436-2 КК України

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 436-2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив повернути даний обвинувальний акт прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що обвинувальний акт складений не якісно, у ньому викладені не зрозумілі обставини, за яких було вчинене кримінальне правопорушення, а також міститься посилання на висновок судової психолого-лінгвістичної експертизи мовлення, хоча жодний доказ не має наперед встановленої сили.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтримали зазначене клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, пояснивши, що підстав для повернення обвинувального акта немає, він повністю відповідає вимогам статті 291 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Суд зазначає, що формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які зазначенні в обвинувальному акті, містять посилання прокурора на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, яке ставлять йому у провину, за обставин, які він вважає встановленими під час досудового розслідування. Цей обвинувальний акт має за змістом чітку структуру, а саме формулювання обвинувачення, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням місця, часу та способу вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Саме в ньому формується те обвинувачення, обґрунтованість якого перевірятиметься судом, а тому жодні докази, зокрема судова психолого-лінгвістична експертиза мовлення, для суду не мають наперед встановлену силу або значення.

Ураховуючи наведене, зазначені обвинуваченим недоліки в обвинувальному акті, з урахуванням змісту статті 291 КПК України не є підставою для повернення обвинувального акту.

Суд зазначає, що доведення обґрунтованості обвинувачення покладається на прокурора, а суд, відповідно до норм частини 6 статті 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що узгоджується з нормами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин, формулювання та кваліфікація дій обвинуваченого, а тому приходить до висновку, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим доводи обвинуваченого щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України судом до уваги не приймаються.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

Керуючись положеннями статей 22, 291, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001419 від 20 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 436-2 КК України відмовити.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 03 червня 2024 року.

Суддя ОСОБА_6