Справа №№ 148/157/24
В И Р О К

Іменем України

08 травня 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000006 внесеного в ЄРДР від 08.01.2024, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олександрівка, Томашпільського району, Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , гр. України, освіта середня-спеціальна, не заміжня, на утриманні 1 малолітня дитина, не працює, не судима, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 07.01.2024 близько 23:00 год., разом зі своєю матір`ю ОСОБА_8 прийшли до домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_9 , з метою забрати особисті речі ОСОБА_8 . Зайшовши на територію домогосподарства, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 через вікно будинку помітили, що в приміщенні перебував ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_3 .

В подальшому, ОСОБА_8 почала стукати у двері будинку, які відчинив ОСОБА_9 . Зайшовши в одну із кімнат, ОСОБА_8 виявила ОСОБА_6 , після чого між ними виникла словесна суперечка в ході якої ОСОБА_8 схопила останню руками за волосся та почала тягнути, внаслідок чого вони впали на ліжко.

В цей момент ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , схопила останню рукою за одяг та відтягнула в сторону, після чого нанесла два удари правою рукою в область обличчя зліва внаслідок чого, ОСОБА_6 впала на підлогу. Продовжуючи свій протиправний умисел, в момент коли ОСОБА_6 перебувала у лежачому положенні, ОСОБА_4 нанесла останній ще один удар ногою в область лівої верхньої кінцівки.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого ока, лівої щоки, набряку м`яких тканин в цих ділянках, лівої верхньої кінцівки, а також садна на лівому ліктьовому суглобі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень які не спричинили короткочасний розлад здоров`я

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, визнала повністю та беззастережно. В наданих суду поясненнях вказала, що всі обставини викладенні в обвинувальному акті нею повністю визнаються та не оспорюються. Вона дійсно 07.01.2024, перебуваючи в будинку ОСОБА_9 , зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , під час конфлікту останньої з ОСОБА_6 , наносила останній удари рукою в область голови, близько 2-3 ударів, та ногою в область руки, кола та впала на підлогу. На даний час вона усвідомлює, що вчинила не правильно, та щиро кається у вчиненому. Заявлений цивільний позов визнає частково в сумі 2000 грн., просить суд суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченої ОСОБА_4 також підтверджується показами потерпілого.

Так, потерпіла ОСОБА_6 , суду пояснила, що вона перебувала в будинку гр. ОСОБА_9 , який їй розповідав про негативне ставлення до неї ОСОБА_8 . В цей час, в будинок почали стукати ОСОБА_8 з донькою. Коли вони зайшли до будинку, то в неї виник конфлікт із ОСОБА_8 . В цей конфлікт втрутилась її донька ОСОБА_4 і нанесла їй безліч ударів по голові та тулубу, спричинивши тілесні ушкодження. Також зазначила, що заявлений цивільний позов, з врахуванням заяви про зміну позовних вимог підтримує в повному обсязі, в сумі 20000 грн. Внаслідок дій обвинуваченої їй спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, що виразились в нанесенні тілесних ушкоджень, змін у її життєвих стосунках, а тому просить стягнути з останньої 20000 грн., як компенсація за спричинену моральну шкоду.

Приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм права та відповідні наслідки, суд, у відповідності до вимог ст. 349 КПК України, визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченої, потерпілої, дослідженням висновку експертизи, характеризуючих особу обвинуваченої матеріалів справи, а також цивільного позову.

Судом враховано, що у сторін не виникло сумнівів, клопотань та заперечень щодо належності та допустимості письмових доказів наданих стороною обвинувачення.

Таким чином, оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженні докази, досліджені у судовому засіданні, оцінюючи покази обвинуваченого, потерпілого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у інкримінованому їй кримінальному проступку доведена в судовому засіданні повністю та її дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч.1 КК України, як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про її осудність, раніше не судима.

Обставини, передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає визнання своєї вини, щире каяття, яке полягає у усвідомленні своєї протиправної поведінки та належних висновках, а також активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням особи обвинуваченої, яка повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, зробивши для себе відповідні висновки, з метою попередження нових кримінальних правопорушень, виправлення обвинуваченої, з врахуванням вимог ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання останній в межах санкції визначеної ст. 125 ч.1 КК України, у виді сплати штрафу.

Вирішуючи питання про запобіжний захід, суд вважає, що підстав для його обрання не має.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в сумі 20000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Так, потерпіла в ході судового розгляду цивільний позов підтримала у повному обсязі, а обвинувачена позовні вимоги визнала частково, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявленого розміру моральної шкоди.

Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вирішуючи цивільний позов у відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_6 перенесла певні негативні емоції у виді психологічного стресу і незначного порушення звичного ритму життя, а тому грошовим еквівалентом такого відшкодування буде стягнення грошових коштів в сумі 5000 грн., що на переконання суду є співмірним тим душевними та психологічними стражданнями, які перенесла потерпіла внаслідок вчинення щодо неї кримінального проступку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 125 КК України, ст. ст. 23, 1167, 1177 ЦК України, ст. ст. 12, 51, 56, 66, 67, 91, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначити їй покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 680 грн. (шістсот вісімдесят гривень).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_3 , грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень).

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам

Суддя: