Справа №642/933/22
Провадження №1-кп/639/108/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000553 від 12.08.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. ч. 1, 3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. ч. 1, 3 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування відносно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід на нічний або цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що ризик незаконного впливу на свідків вичерпаний у зв`язку з їх допитом, інші ж зазначені прокурором ризики не доведена, ОСОБА_6 не має наміру ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, має намір активно відстоювати свою позицію у кримінальному провадженні.

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_4 підтримала позицію прокурора.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали судової справи, суд приходить до такого.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12.11.2021р. відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який згодом неодноразово був продовжений.

Згідно п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України не судимий, по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні, в тому числі особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Оцінюючи наявність наведених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд на даний час вважає таким, що не спростований вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений офіційно не працює, не має офіційних джерел існування, натомість раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоча і вважається таким, що не має судимості, йому інкримінується вчинення корисливих злочинів, що може свідчити про наміри ОСОБА_6 існувати за рахунок кримінально караної діяльності. При цьому доводи захисту про те, що ОСОБА_6 до затримання обіймав посаду голови ОСББ, на даний час не підтверджується наявними у справі доказами.

Крім того, будучи обізнаним про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватості, наявність реєстрації обвинуваченого за межами м. Харкова, суд на даний час вбачає і існування певного ризику переховування його від суду.

Також обвинувачений у разі перебування на волі може здійснювати незаконний вплив на свідка ОСОБА_7 , який, хоч і підлягає допиту за клопотанням захисту, проте є понятим у даному кримінальному провадженні та залучався до участі у слідчих діях органом досудового розслідування, від його допиту сторона захисту не відмовлялася.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватості; конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_6 ; дані про особу обвинуваченого (його вік, відсутність даних про наявність тяжких захворювань, міць соціальних зв`язків, те, що він притягувалася до кримінальної відповідальності, стороною обвинувачення доведена, а стороною захисту повним чином не спростована наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може ухилятися від суду, незаконно впливати на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі і відносно потерпілих, адреса проживання яких йому відома.

Судом перевірялась можливість обрання відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, їх ступінь, конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , а також, оцінюючи сукупність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам на теперішній час.

Вирішуючи питання про можливість обрання до ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд виходить з положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України: суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зазначена норма закону не є імперативною. У той же час суд бере до уваги позицію потерпілих, які в ході судового розгляду неодноразово зазначали, що побоюються за своє життя та здоров`я, не відчувають себе в безпеці, оскільки ОСОБА_6 при вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень здійснював проникнення до їх будинку. З огляду на наведене, а також характер інкримінованих ОСОБА_6 дій, суд на даний час не вбачає підстав для можливості визначення застави в якості альтернативного запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Таким чином, клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а клопотання сторони захисту про зміну відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 331, 350, 372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 22 серпня 2024 року включно, без визначення застави.

Копію ухвали вручити прокурору та направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для залучення до матеріалів особової справи та вручення ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же термін після отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1