Справа № 395/201/23
провадження 1-кп/392/92/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , захисникаадвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , секретаря судового засідання ОСОБА_7 , провівши в залі суду, в режимі відеоконференції, відкрите судове засідання у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 18 січня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 4 статті 187, частиною 3 статті 289, частиною 2 статті 146 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Маловисківського районного суду Кіровоградської області на стадії судового розгляду перебуває зазначене вище кримінальне провадження.

У зв`язку із неприбуттям в судове засідання основного захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , учасники судового провадження висловили думку про неможливість проведення судового засідання по суті, під час якого судом планувалося допитати свідків сторони обвинувачення, що прибули у судове засідання, та просили оголосити перерву в судовому засіданні.

В судовому засіданні 07 березня 2024 року прокурором ОСОБА_4 було заявлено та підтримане клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 (шістдесят) днів.

В обґрунтування доводів клопотання прокурором зазначається, що продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є необхідним, оскільки ризики, передбачені статтею 177 КПК України не зменшились і продовження саме такого запобіжного заходу обвинуваченому необхідно для запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як обвинуваченому ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкцією статті якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, останній, розуміючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на такий строк може бути розцінена обвинуваченим більш небезпечним, ніж переховування та втеча.

Разом з тим, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення до зняття судимості. 04.07.2022 року ОСОБА_6 звільнився з місць позбавлення волі, а через 6 місяців знову вчинив особливо тяжкий злочин.

- незаконно впливати на потерпілого, свідків, так як обвинувачений знайомий з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні, йому відомі їх адреси проживання та вони надали показання, які мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, вказані обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на вказану категорію осіб, з метою зміни чи відмови від наданих показань.

- вчиняти нові кримінальні правопорушення, так як обвинувачений ОСОБА_6 , маючий не зняті та непогашені судимості, обвинувачується у вчиненні нових умисних особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень, що вказує на свідоме неодноразове порушення загальновизнаних норм поведінки.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити, в підстав викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник-адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши проте, що ризики на які посилається прокурор є необгрунтованими та просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд при вирішенні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою виходить з наступного.

Мета застосування запобіжного заходу визначена частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

В провадженні суду на стадії судового розгляду перебуває дане кримінальне провадження.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 5 грудня 2023 року клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави, та утримувати в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор»

Розгляд даного кримінального провадження в суді не може бути завершений в строк до 24 березня 2024 року, тобто дати до якої був продовжений обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу, визначеного ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2024 року.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 4 статті 187, частиною 3 статті 289, частиною 2 статті 146 Кримінального кодексу України.

Санкція частини 4 статті 187 КК України передбачає застосування до винної особи покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.

Санкція частини 3 статті 289 КК України передбачає покарання до винної особи у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з конфіскацією майна або без такої.

Санкція частини 2 статті 146 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк.

У відповідності до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно положень частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Згідно приписів статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На даний час, з огляду на досліджені у кримінальні справі докази, не надмірно тривале перебування обвинуваченого під вартою під час судового розгляду, суд вважає переконливими доводи прокурора, та приходить до висновку, що продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде запобігати спробам обвинуваченого:

- переховуватися від суду;

- незаконного впливу на свідків та потерпілого;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог статті 178, 194 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Суд розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи положення статті 178 КПК України, дані про особу обвинуваченого, вважає, що наданий час існують реальні ризики, що обвинувачений опинившись на волі до завершення судового розгляду кримінального провадження, може ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які не були допитані в судовому засіданні, продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень з метою перешкоджання судовому розгляду кримінального провадження.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відпала необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою.

Окремо суд зазначає, що доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою полягає у тому, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

Суд переконаний, що саме застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечує унеможливлення настання ризиків передбачених статтею 177 КПК України, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Суд не погоджується з позицією сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, стороною захисту не надано доказів того, що за даною адресою на час розгляду клопотання проживають члени сім`ї обвинуваченого.

Крім того, відсутні докази проте хто є власником вказаного житла, де обвинувачений бажає щоб до нього був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту та думка власника щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту саме за вказаною адресою.

Разом із цим, суд зазначає і про наступне.

У відповідності до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Попередніми судовими рішеннями про обрання та продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ані слідчим суддею, ані судом не визначався альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Однак, з огляду на правову позицію сторони захисту щодо необхідності застосувати до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою суд, з урахуванням усіх обставин кримінального провадження, поведінку сторони обвинувачення та сторони захисту вважає можливим визначити і альтернативний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді застави.

Згідно положень частини 1 статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 182 КПК України застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

У відповідності до пункту 3 частини 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 статті 187 КК України, санкція статті якого передбачає застосування до винної особи покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.

Приписами частини 4 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В судових засіданнях обвинувачений, в різних висловлюваннях зазначав, проте що є фінансово забезпеченою людиною, дружина працює та його родина і близькі особи мають грошові кошти.

Колегія суддів, враховуючи у сукупності обставини, що були встановлені під час судового розгляду, приписи частини 4 статті 182 КПК України, а також можливість внесення застави іншими особами замість обвинуваченого, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 , з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, необхідно визначити розмір застави у сумі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає грошову суму в розмірі 908 400, 00 грн. (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень 00 коп.), з покладанням обов`язків передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

На переконання суду, у випадку внесення суми застави саме в такому розмірі, побоювання обвинуваченого звернення суми застави на користь державного бюджету України у випадку порушення покладених на нього обов`язків згідно частини 5 статті 194 КПК України, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час перебування поза межами місця попереднього ув`язнення, перебуваючи у процесуальному статусі обвинуваченого в межах даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статями 177, 183, 193, 194, 197, 331, 369, 372, 395 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05 травня 2024 року включно, та утримувати в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави в сумі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає грошову суму в розмірі 908 400, 00 грн. (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень 00 коп.), яка може бути внесена на депозитний рахунок: отримувач: ТУ ДСА України у Кіровоградській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача - ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) - 820172, рахунок отримувача - UA0002505; призначення платежу: «застава за … П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава, згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….» та надати документ, що підтверджує внесення застави до Маловисківського районного суду Кіровоградської області.

У разі внесення розміру застави в сумі 908 400, 00 грн. (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень 00 коп.), заставодавцем (обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою) негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти та зобов`язати:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: Кіровоградська область, м. Кропивницький без дозволу прокурора або суду;

2) прибувати на першу вимогу до прокурора та/або суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні, поза межами процесуальних дій;

5) здати на зберігання до органів міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) заборонити виїзд за межі території України.

Термін обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 05 травня 2024 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до частини 8, 9 статті 182 КПК України у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Оголосити перерву в судовому засіданні до 15 год. 30 хв. 24 квітня 2024 року.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницього апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3