Номер провадження: 11-кп/813/415/24
Справа № 511/1645/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 на вирок Роздільнянського районного Одеської області від 17.05.2023 у кримінальному провадженні №0000285, внесеному до ЄРДР 14.07.2021 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, утриманців не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.07.1994 вироком Малиновського районного суду м. Одеси по ст.140 ч. 2, ст. 140 ч. 3, ст. 42 КК України (ред.1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна; звільнений 06.02.1997 року по відбуттю строку покарання;

- 27.05.1997 вироком Київського районного суду м. Одеси по ст.ст.229-6 ч. 1, 17, 140 ч. 2, 42 КК України (ред.1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; звільнений 16.03.2000 згідно постанови Центрального районного суду м. Одеси від 13.03.2000, ст. 5 Закону України від 16.03.1999 «Про амністію»;

- 04.05.2001 вироком Малиновського районного суду м. Одеси по ст. 140 ч. 3, 17, ст. 140 ч. 3, ст. 42 КК України (ред.1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна; звільнений 21.05.2001 по відбуттю строку покарання;

- 24.10.2005 вироком Роздільнянського районного суду Одеської області по ст. 185 ч. 3, 15, 185 ч. 3,70 КК України (ред.2001 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років; звільнений 31.08.2010 по відбуттю строку покарання;

- 30.05.2011 вироком Роздільнянського районного суду Одеської області по ст. 185 ч. 2, 395, 70 КК України (2001 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; звільнений 25.01.2012 по відбуттю строку покарання;

- 10.04.2013 вироком Малиновського районного суду м. Одеси по ст. 186 ч. 3 КК України (2001 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці; перегляд вироку 11.02.2016 Голопристанським районним судом Херсонської області, ухвала, ст. 72 ч. 5 КК України, залік з 17.10.2012 по 04.07.2013; звільнений 30.03.2016 по відбуттю строку покарання;

- 12.05.2017 вироком Малиновського районного суду м. Одеси по ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України (2001 року) до покарання у виді арешту на строк 6 місяців; звільнений 27.06.2018 по відбуттю строку покарання;

- 28.01.2020 вироком Приморського районного суду м. Одеси по ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 2, 70 КК України (2001 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; (початок строку 22.11.2018); звільнений 22.05.2020 по відбуттю строку покарання;

- 22.01.2021 вироком Приморського районного суду м. Одеси за ст. 185 ч. 2 КК України (2001 року) до покарання у виді 2 років позбавлення волі; на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення у період з 12.08.2020 до 22.01.2021 із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі; вирок набрав законної сили 21.02.2021;

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного судом покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2021 у виді 2 місяців позбавлення волі та остаточно призначено за сукупністю вироків 2 (два) роки два місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з моменту пред`явлення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення у період 14.07.2021 по 27.09.2021 із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.

Вироком також вирішено питання щодо долі речових доказів.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 17 квітня 2021 року, в вечірній час (більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не надалось можливом), перебуваючи біля багатоповерхового будинку БОС АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел на вчинення крадіжки будь-якого майна з приміщення під`їзду вказаного будинку, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не помічений із сторонніх осіб, розуміючи, що діє таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, шляхом підбору коду до кодового замку, проник до приміщення під`їзду, де побачив велосипед марки «TITAN FOCUS» сіро-зеленого кольору, в цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: велосипеду марки «TITAN FOCUS».

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , розуміючи, що діє таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «TITAN FOCUS» сіро-зеленого кольору вартістю 3274 гривні, який належить ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 3274 гривні.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) за ч. 2 ст.185 КК України, кваліфіковане, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Окрім того, 13.07.2021 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , проходячи повз будівлі бару «У Игната», розташованої за адресою: БОС 113, смт Лиманське, Роздільнянського району Одеської області побачив велосипед чорного кольору марки «FORMULA», що належить на прав власності ОСОБА_10 , який знаходився неподалік від вхідних дверей вказаного бару.

Після чого, у ОСОБА_8 виник раптовий умисел на таємне заволодіння вказаним велосипедом.

Реалізуючи свій злочинний намір на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 13.07.2021 року приблизно о 16 годині 10 хвилин, знаходячись неподалік від бару «У Игната», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не помічений із сторонніх осіб, розуміючи, що діє таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного заволодіння чужим майном повторно, підійшов до велосипеду чорного кольору марки «FORMULA» та таємно заволодів велосипедом марки «FORMULA» вартістю 7500 гривень.

Після чого, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 7500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) за ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфіковане, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із рішення суду першої інстанції в частині призначення покарання захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим.

Доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції признаючи покарання безпідставно не зарахував за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2021 в строк покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення у період з 12.08.2020 по 22.01.2021 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Просить вирок суду першої інстанції змінити в частині, а саме: ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі .

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2021 у виді 2 місяців позбавлення волі та остаточно призначити за сукупністю вироків 2 (два) роки два місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення у період з 12.08.2020 по 22.01.2021 та у період 14.07.2021 по 27.09.2021 із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу у повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч. 2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Висновки суду про доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, не оскаржуються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Щодо не зарахування обвинуваченому в строк покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2021 термін його попереднього ув`язнення у період з 12.08.2020 по 22.01.2021, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Визначені цією нормою Кодексу загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження при ухвалені вироку судом першої інстанції на підставі ст. 71 КК України ОСОБА_8 за сукупністю вироків до призначеного судом покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2021 у виді 2 місяців позбавлення волі та остаточно призначено за сукупністю вироків 2 (два) роки два місяці позбавлення волі.

При цьому відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення у період з 14.07.2021 по 27.09.2021 із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі

Натомість відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2021 за ст. 185 ч. 2 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення у період з 12.08.2020 до 22.01.2021 із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Таким чином, районним судом вже при постановлені вироку від 22.01.2021 у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 12.08.2020 до 22.01.2021, а тому доводи апеляційної скарги захисника про не зарахування строку попереднього ув`язнення є необґрунтованими.

Порушень норм кримінального і кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду розглянути кримінальне провадження у відповідності до закону та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та зміни вироку не вбачається.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Аналізуючи сукупність усіх обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Роздільнянського районного Одеської області від 17.05.2023 у кримінальному провадженні №0000285, внесеному до ЄРДР 14.07.2021, яким ОСОБА_8 , засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4