№ провадження 1-в/208/44/24
УХВАЛА

Іменем України

26 лютого 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшло подання державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного 06.02.2020 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 389 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Апостолівського райсуду Дніпропетровської області від 29.11.2019 року визначити остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Подання вмотивоване наявністю підстав, передбачених ст. 81 КК України, а саме відомостями, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

У судовому засіданні представник установи виконання покарань та засуджена ОСОБА_5 подання підтримали з підстав, наведених у його мотивувальній частині. ОСОБА_5 зазначила, що щиро кається у скоєному.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти означеного подання.

Вислухавши учасників справи та вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку про його обґрунтованість, виходячи з наступного.

З документів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_5 з 07.02.2020 року перебувала в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», де характеризувалась негативно, мала одне стягнення за зберігання заборонених предметів, а саме мобільного телефону. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мала. 11.12.2020 року прибула для відбування покарання до ДУ «Кам?янська виправна колонія (№34)». По прибутті працевлаштована у майстерню установи підсобним робітником. До праці ставилася посередньо, наданий об`єм роботи намагалась виконувати. На початку 2021 року декілька місяців не залучалась до суспільно-корисної праці за власним бажанням. З 25.10.2021 року була працевлаштована на виробництві установи швачкою першого тарифного розряду, де і працює по теперішній час. До праці ставиться відповідально. З наданим об`ємом роботи справляється в повному обсязі. Коефіцієнт трудової участі має 1.01.5. Норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, та розпорядку дня установи дотримується. Стягнень в установі не має. Засуджена має 3 заохочення у виді подяки за сумлінне ставлення до праці. З представниками адміністрації дотримується правомірних взаємовідносин. Конфліктних ситуацій серед засуджених установи не створює. Соціально-корисну ініціативу у житті відділення проявляє, за власною ініціативою відвідує прибирання прилеглої території установи, що закріплені за відділенням, допомагала проводити косметичні ремонти у відділенні. Залучена до програм виховного впливу, тематичні заходи відвідує із зацікавленістю, приймає активну участь в обговореннях отриманого матеріалу. В свідомості засудженої відбулись позитивні зміни, внаслідок чого вона готова до самокерованої соціально-правової поведінки в суспільстві. Має позитивні плани на майбутнє. Підтримує соціально-корисний зв`язок з рідними шляхом телефонних розмов. Інколи отримує продовольчі посилки. Вину у скоєному злочині визнає. Питання побутового влаштування після звільнення вирішено позитивно.

За змістом ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Згідно ч. 1, 3 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як слідує із роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 за період відбування покарання сумлінно виконувала вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускала порушень, регулярно приймала участь у заходах виховного характеру, брала активну участь у суспільному житті колонії, працевлаштована на виробництві, вона щиро розкаялась у скоєному. Підтримує соціальні зв`язки з рідними.

Зважаючи на вищевикладене, за встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що засуджена ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела, що вона стала на шлях виправлення, і оскільки засуджена відбула більше ніж 2/3 призначеного покарання, до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, суд

постановив:

Подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену 06.02.2020 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 389 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Апостолівського райсуду Дніпропетровської області від 29.11.2019 року визначити остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

умовно-достроково звільнити від відбування невідбутої частини покарання на строк 5 місяців 10 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1