Справа № 615/324/24
Провадження № 1-кп/615/56/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001395 від 10.12.2023 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Литовеж, Іваничівського (нині Володимир - Волинського) району, Волинської області, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця вч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

потерпілий - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 10.12.2023 року приблизно о 01.20 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки "KIA" модель "Sorento", р.н. НОМЕР_2 , рухався по автодорозі "Київ - Харків -Довжанський" з боку міста Полтава в напрямку місті Харків. Так, рухаючись на території Валківської ТГ Богодухівського району Харківської області зі швидкістю біля 60-70 км/год, в районі 416 км + 780 м вищевказаної автодороги, ОСОБА_3 не врахував дорожню обстановку у вигляді ожеледиці та закругленої ділянки дороги ліворуч згідно напрямку свого руху, не обрав таку швидкість, яка б дозволила постійно контролювати рух свого автомобіля, втратив контроль над керуванням транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, згідно з яким: "п. 12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним", через що допустив виїзд свого автомобіля за межі правого краю дороги з послідуючим його перекидання у кювет.

Унаслідок дорожньо-транспортної події постраждала пасажир автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій були завдані тяжкі тілесні ушкодження, що потягли за собою смерть на місці події. Причиною смерті стала несумісна з життям сукупна тупа травма тіла.

Дії водія ОСОБА_3 , які виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем, не врахував дорожню обстановку у вигляді ожеледиці та закругленої ділянки дороги ліворуч в напрямку руху, не обрав безпечної для себе швидкості руху, втратив контроль над керуванням свого автомобіля та допустив його виїзд за межі правого краю дороги з послідуючим перекидання у кювет, що потягло за собою смерть пасажира ОСОБА_7 , не відповідають вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з подією та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро покаявся, зазначив, що при обставинах викладених в обвинувальному акті дійсно вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також щодо процесуальних витрат та долі речових доказів.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

Аналізуючи викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми необережними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, належить до категорії тяжких злочинів.

Вивчивши відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, неодружений, раніше не судимий, є дійсним військовослужбовцем Збройних сил України, за місцем проходження військової служби характеризується відмінно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання, а також і наслідки, які настали, у виді смерті потерпілої.

Визначаючи вид і розмір покарання суд виходить із того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. Не призначаючи ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд виходить із конкретних обставин справи, а також враховує, що згідно наданого суду листа командира вч НОМЕР_1 , виконання обов`язків за посадою військовослужбовця ОСОБА_3 безпосередньо пов`язані із необхідністю керування транспортними засобами.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_3 , який раніше не судимий, щиро кається у скоєному, є молодою людиною, з березня 2022 року захищає Україну у лавах Збройних сил України, з місцем проходження військової служби характеризується відмінно, суд, на підставі ст. 75, 76 КК України, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, та покладає на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна після набрання вироком законної сили підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту автомобіля «KIA Sorento» реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 , який було застосовано на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2023 року - скасувати.

Речовий доказ автомобіль «KIA Sorento» реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 , власником якого згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2023 року є військова частина НОМЕР_1 - повернути військовій частині НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме: витрати на проведення судової автотехнічної експертизи за технічним станом автомобіля № СЕ-19-121-23/29319-ІТ від 09.01.2024 - 3029,12 грн.; витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-23/3112-ІТ від 07.02.2024 - 1514,56 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1