справа № 631/77/24
провадження № 1-кп/631/74/24
У Х В А Л А

п р о п о в е р н е н н я о б в и н у в а л ь н о г о а к т а

26 лютого 2024 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

а також:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області справу за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2024 року під № 0000001, щодо вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:

26 січня 2024 року за вхідним № 494/24-вх до Нововодолазького районного суду Харківської області в порядку, передбаченому статтями 283, 291 та 301 Кримінального процесуального кодексу України, надійшов обвинувальний акт із доданими до нього документами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2024 року під № 0000001, щодо вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України (а. с. 14).

Зазначений обвинувальний акт із доданими до нього документами відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, в той же день передано на розгляд головуючого судді ОСОБА_1 (а. с. 15).

На виконання приписів частини 1 та 2 статті 381 Кримінального процесуального кодексу України ухвалою, прийнятою 29.01.2024 року, після отримання обвинувального акту щодо вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, суд призначив його судовий розгляд в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження (а. с. 16 18).

Натомість під час судового засідання на стадії початку судового розгляду після закінчення підготовчих дій та оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта з`ясовано, що він складений дізнавачем Сектору дізнання ВСП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , підписаний та затверджений 25.01.2024 року прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 (а. с. 6, 1).

Окрім того, прокурор, якій на підставі приписів статей 36 і 37 зазначеного кодифікованого процесуального закону України надані відповідні повноваження, до надсилання обвинувального акту до суду 25.01.2024 року забезпечив надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, та представнику потерпілої юридичної особи лише копію обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні та копію реєстру матеріалів досудового розслідування. Розписок про отримання стороною захисту в особі захисника та обвинуваченого, а також представника потерпілої юридичної особи матеріалів дізнання шляхом їх вручення відсутні (а. с. 10 - 12).

Не мав таких розписок й прокурор ОСОБА_2 , що брав безпосередню участь у судовому засіданні та діяв на підставі Постанови про визначення (зміну) групи прокурорів, яка прийнята першим заступником керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 .

Проте порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, що складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України, про що прямо зазначено у статті 1 кримінального процесуального кодифікованого закону України.

Крім того, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обумовлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод й практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу приписів статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненої Високими Договірними Сторонами 04.11.1950 року в Римі та ратифікованої нашою державою 17.07.1997 року відповідним Законом України № 475/97-ВР, яка на підставі змісту статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одночасно із цим Основний Закон нашої Держави у своїй статті 19 обумовлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відтак, особливості закінчення дізнання визначені статтею 301 Кримінального процесуального кодексу України.

Частини 2 зазначеної вище статті унормовано, що прокурор зобов`язаний не пізніше трьох днів після отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною 4 статті 298-2 цього Кодексу, протягом двадцяти чотирьох годин здійснити одну із зазначених дій:

1)прийняти рішення про закриття кримінального провадження, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною 4 статті 298-2 цього Кодексу, - про негайне звільнення затриманої особи;

2)повернути дізнавачу кримінальне провадження з письмовими вказівками про проведення процесуальних дій з одночасним продовженням строку дізнання до одного місяця та звільнити затриману особу (у разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною 4мстатті 298-2 цього Кодексу);

3)звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або про звільнення від кримінальної відповідальності;

4)у разі встановлення ознак злочину направити кримінальне провадження для проведення досудового слідства.

Окрім того, згідно із приписом частини 5 статті 301 Кримінального процесуального кодексу України у разі прийняття прокурором рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор зобов`язаний у межах строків, визначених частиною другою цієї статті, забезпечити надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику, потерпілому чи його представнику копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення, а у разі неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за останнім відомим місцем проживання чи перебування таких осіб. У разі відмови вказаних осіб їх отримати чи зволікання з отриманням вказані особи вважаються такими, що отримали доступ до матеріалів дізнання. Про відмову від отримання копій матеріалів дізнання чи неотримання таких копій складається відповідний протокол, який підписується прокурором та особою, яка відмовилася отримувати, або прокурором, якщо особа не з`явилася для отримання копій матеріалів дізнання.

Разом із тим, вищенаведені імперативні процесуальні вимоги закону стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні щодо вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, проігноровані.

Наведене переконує суд у тому, що встановлені ним та наведені в даній ухвалі порушення процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів обвинуваченого, зокрема, гарантованого Конституцією України його права на захист та справедливий суд, що у своїй сукупності об`єктивно перешкоджають суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження за суттю висунутого обвинувачення, негативно вплине на постановлення законного й обґрунтованого судового рішення, оскільки зміст і форма кримінального провадження, відповідно до положень статті 7 Кримінального процесуального кодексу України, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист та змагальність сторін.

Враховуючи наведене, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування із долученими матеріалами (розписками обвинуваченого та представника потерпілої юридичної особи) підлягає поверненню прокурору, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення у відповідність до вимог статті 301 Кримінального процесуального кодексу України в продовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для їх усунення.

Разом із тим, усі письмові документи, надані суду учасниками судового засідання під час його проведення, долучаються до матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) та залишаються в суді.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу прокурора на неприпустимість проведення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2024 року під № 0000001, щодо вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, будь-яких процесуальних дій, окрім тих, що необхідні для усунення зазначених недоліків в ухвалі про повернення обвинувального акта. У противному випадку докази, отримані під час здійснення процесуальних дій, не визначених в ухвалі, відповідно до приписів частини 8 статті 223 Кримінального процесуального кодексу України є недопустимими.

Постановляючи ухвалу, здебільшого, суд застосовує приписи пункту 42 остаточного Рішення Європейського суду з прав людини, ухваленого 15.11.2007 року за заявою № 22750/02 у справі «Бендерський проти України», де суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитись залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994 року). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення «Артіко проти Італії» від 13.05.1980 року). Право може вважатись ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (пункт 33 рішення «Дюлоранс проти Франції» від 21.03.2000 року та пункти 32 і 35 рішення «Донадзе проти Грузії» від 07.03.2006 року).

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.

Таким чином, приймаючи до уваги все вищевикладене, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року та ратифікованої Україною 17.07.1997 року; статтями 55, 62 і 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтями 17, 21, 36 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями), а також статтями 1 - 3, 7, 11, 30 33-1, частиною 2 статті 35, статтями 91, 109 - 110, частиною 5 статті 115, статтями 134 138, 219, 223, частиною 4 статті 291, частиною 1 статті 293, статтею 301, частиною 1 статті 320, статтями 337, 369 - 372, частиною 2 статті 392, статтею 412, частиною 5 статті 532 та статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -

у х в а л и в:

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2024 року під № 0000001, щодо вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, повернути прокурору, що його затвердив, для усунення виявлених судом недоліків та приведення його у відповідність вимогам закону протягом розумного строку, достатнього для здійснення таких виправлень.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити прокурору, а також обвинуваченому та його захиснику.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати копію ухвали в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання нею законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Ухвалу постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1