Справа № 296/3413/24
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Красносілка, Чуднівського району, Житомирської області, студента 2 курсу Житомирського кооперативного коледжу бізнесу та права, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0000116 від 07.04.2024, -

встановив:

Слідча слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майор поліції ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , відповідно до змісту якого просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

В обґрунтування поданого клопотання слідча ОСОБА_8 зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000116 від 07.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.04.2024 близько 01 години ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 прийшли до будинку ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , де виявили ОСОБА_11 .

У цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

З цією метою, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 виштовхали ОСОБА_11 з приміщення будинку, що по АДРЕСА_2 .

Після чого ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 , у вказаному місці і у вищезазначений час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, почергово нанесли множинні удари руками та ногами в область голови, грудної клітини та тулуба потерпілого, який перебував у положенні лежачим на землі.

У подальшому, на запрошення ОСОБА_5 та ОСОБА_9 до вище вказаного домоволодіння прийшов ОСОБА_12 , який, усвідомлюючи протиправний характер дій останніх, приєднався до них та, діючи з єдиним спільним умислом, спрямованим на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, з особистих неприязних стосунків почав спільно наносити численні удари дерев`яною штахетиною по тулубу ОСОБА_11 аж до втрати ним свідомості.

Внаслідок нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_11 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми голови, тулубу: закрита черепно-мозково-лицева травма у вигляді чисельних синців та саден обличчя, крововиливу у м`які тканини голови, крововиливу під м`яку та тверду мозкові оболонки, шлуночки головного мозку. Тупа травма тулубу у вигляді чисельних переломів ребер з обох сторін, крововиливу в стінку серцевої сумки, середостіння, легені. Набряк, набухання головного мозку, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

10.03.2024 у порядку ст.ст.111, 112, 276-278 КПК України, ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідча та прокурор обґрунтовують тим, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України:

- кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким та містить безальтернативну санкцію - позбавлення волі на певний строк, у зв`язку з чим, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на свідків кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів оскільки останні проживають в одному населеному пункті АДРЕСА_1 .Підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх (п.3, п.4 ч.1 ст.177 КПК України).

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 (який входить в групу слідчих у кримінальному провадженні №0000116 від 07.04.2024) в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просили його задовольнити. Прокурор додатково наголосила на наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчої та застосувати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначив, що ризики, передбачені ст.177 КПК України необґрунтовані, оскільки: підозрюваний визнає вину та не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду; всі речові докази в межах розслідуваного кримінального провадження вже вилучені; свідків вчинення кримінального правопорушення немає. Також просив врахувати особу підозрюваного, який є неповнолітнім, навчається на програміста та позитивно характеризується.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, в присутності законного представника (матері) - ОСОБА_6 , підтримав позицію свого захисника. Додатково вказав, що визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро кається. Також зазначив, що він разом з іншими підозрюваними не мав наміру вбивати ОСОБА_11 , вони хотіли виштовхати його з будинку, після чого розпочалась бійка в ході якої вони не розрахували свої сили та спричинили померлому ряд тілесних ушкоджень.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчою та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07 квітня 2024 року; протоколами огляду місця події від 07 квітня 2024 року; протоколом допиту потерпілого від 10 квітня 2024 року; протоколом огляду трупа від 10 квітня 2024 року; довідкою завідувача Чуднівським відділенням судово - медичної експертизи ОСОБА_13 від 10 квітня 2024 року №182; протоколами допиту свідків від 10 квітня 2024 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 10 квітня 2024 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10 квітня 2024 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 10 квітня 2024 року.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Відповідно до частини 5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя враховує посилання слідчої та прокурора на наявність такого ризику як можливість того, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Слідчий суддя не виключає ризику незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на інших підозрюваних у кримінальному провадженні №0000116 від 07.04.2024, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення (інкримінується вчинення кримінального правопорушення групою осіб). При цьому, наявність вищевказаного ризику в частині впливу на свідків органом досудового розслідування та прокурором в ході розгляду клопотання не доведена. В контексті наведеного слідчий суддя звертає увагу на відсутність доказів наявності свідків самої події кримінального правопорушення.

Разом з тим, ризики знищення/приховання/спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, а також перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином органом досудового розслідування належним чином не обґрунтовані та достатніми доказами не доведені.

Оцінюючи в сукупності встановлені судом обставини щодо заявлених прокурором та слідчою ризиків, тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який є неповнолітнім, має міцні соціальні зв`язки та позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, має вроджену ваду серця, слідчий суддя вважає, що застосування cтосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Щодо можливості застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя зазначає наступне.

З огляду на ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є, в тому числі, забезпечення балансу між правами і інтересами окремої особи (підозрюваного) та суспільними інтересами (захист особи суспільства і держави), а також застосування належної правової процедури.

Частиною першою статті 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі підозрюваного ОСОБА_5 і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слідчої слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 слід відмовити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, з покладенням на нього наступних процесуальних обов`язків: цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, прокурора або суду, за виключенням часу перебування в укритті на випадок оголошення повітряної тривоги чи іншого загрозливого для життя стану; прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи навчання; утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні за №0000116 від 07.04.2024; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Керуючись статтями 176-179, 181, 193-194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчої слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 09 червня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки:

- цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, прокурора або суду, за виключенням часу перебування в укритті на випадок оголошення повітряної тривоги чи іншого загрозливого для життя стану;

- прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи навчання;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні за №0000116 від 07.04.2024;

- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 09 червня 2024 року.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1