Справа № 161/3046/24
Провадження № 1-кп/161/520/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 01 квітня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002414, що надійшов з Луцької окружної прокуратури 15.02.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бубнів Володимирського (Локачинського) району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм автотранспортних засобів аварійно-диспетчерської служби Волинської філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України», не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 06 грудня 2022 року близько 16.50 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» модель «Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у місті Луцьку Волинської області по вулиці Дубнівській неподалік будинку № 26 , із перевищенням допустимої швидкості руху в населених пунктах - понад 50 км/год, не переконався, що рух буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не оцінив дорожню обстановку, маючи об`єктивну можливість при дотриманні Правил дорожнього руху України виявити та уникнути наїзду на пішохода, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, а саме - своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та не надавши переваги в русі, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який переходив проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригодиОСОБА_8 та згідно висновку експерта № 478 від 05 січня 2023 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинних саден обличчя, правої скроневої ділянки, китиць та лівої гомілки, синець правої параорбітальної ділянки, зламу кісток основи черепа, забою головного мозку з крововиливами під його оболонки субарахноїдального характеру та в його тканину, множинні злами кісток обличчя справа з гематосинуситом, переломів ребер справа, двобічного гемопневмоторакс, розриву правого купола діафрагми, забою нижньої долі право легені, забою правої навколониркової клітковини, множинних переломів кісток тазового кільця, зламів поперечних відростків поперекових хребців, які відносяться до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення.

Причиною смерті ОСОБА_8 є поєднана тупа травма тіла, котра супроводжувалась множинними зламами кісток скелету, забоями та розривами внутрішніх органів, що ускладнилась розвитком травматичного набряку-набухання головного мозку, котрий і став безпосередньою причиною його смерті.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

-в порушення вимог п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну;

-в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

-в порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, у населеному пункті рухався із швидкістю більше 50 км/год.;

-в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість, а в разі потреби - не зупинився, щоб дати йому дорогу.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого визнав повністю. Суду дав показання, що 06 грудня 2022 року близько 16.50 год. керував автомобілем марки «Volkswagen» модель «Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався із не значимо перевищенням швидкості по вулиці Дубнівській неподалік будинку № 26 м.Луцьк , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, проявив безпечність та неуважність, не врахував темну пору доби та відсутність освітлення, не вжив заходів для зменшення швидкості руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який переходив проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу.У вчиненому щиро розкаявся, ствердив про добровільне відшкодування моральної шкоди потерпілій. Просив суворо його не карати. Щодо наявного у нього права керування, пояснив, що керування транспортними засобами, безпосередньо пов`язане з його роботою і це є єдиним джерелом доходу його сім`ї, оскільки його дружина є інвалідом ІІІ групи та не працює.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання, що про обставини ДТП нічого не відомо (очевидцем вона не була). Ствердила, що обвинуваченим добровільно відшкодовано моральну шкоду, а тому до нього вона не має претензій. Щодо міри покарання, то просить обвинуваченого суворо не карати та не призначати йому реального покарання у виді позбавлення волі, а також не позбавляти права керування транспортними засобами.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого,підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування потерпілій завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд виходить із вимог ст.65 КК України та роз"яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно яких суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину (класифікації, обставин і способу його вчинення, характеру і тяжкості наслідків), даних про особу винного (вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо), та обставин, що пом"якшують і обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому, наслідки, що настали від його дій є непоправними - смерть людини.

Відповідно до ст. ст.50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи із вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 та від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004.

Так, у рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: "Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України".

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із позиції самої потерпілої, тобто особи, яка безпосередньо постраждала внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, при цьому, у категорії справ, де форма вини є необережною, саме позиція потерпілої, на думку суду, є визначальною: так, потерпіла ОСОБА_6 безпосередньо в судовому засіданні ствердила про відсутність претензій до обвинуваченого, який відшкодував моральні збитки, щиро розкаявся у вчиненому, висловив жаль з приводу події злочину та щиро вибачився за скоєне, в зв`язку з чим, вона просила обвинуваченого суворо не карати (призначити покарання, що не буде пов`язане з відбуттям реальної міри покарання); враховуючи також і особу обвинуваченого, який не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав повністю, активно сприяв у розкритті вчиненого ним злочину, має постійне місце проживання та роботи (працює водієм автотранспортних засобів аварійно-диспетчерської служби Волинської філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України»), де характеризується виключно позитивно, має тяжке захворювання, що стверджується медичною документацією, дані про те, що він раніше жодного разу не порушував вимог ПДР України - відсутні, тому суд, з врахуванням конкретних обставин даної справи та позиції потерпілої щодо покарання, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України.

Щодо додаткового покарання у виді позбавлення права керування, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, то суд враховує, що ОСОБА_4 під час скоєння ДТП не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду від 06.12.2022, а також, що потерпіла не наполягала на його застосуванні, крім того, керування транспортними засобами безпосередньо пов`язане з його роботою, він працює водієм автотранспортних засобів аварійно-диспетчерської служби Волинської філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України», тобто таке право є єдиним джерелом його доходу, тому суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень та відповідатиме вимогам ст.50 КК України.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити за належністю законним володільцям та у матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 12.12.2022 (частково скасований ухвалою від 05.07.2023), відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, - скасувати.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

- вантажно-пасажирський автомобіль марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 номер кузова НОМЕР_3 , що переданий на зберігання АТ «Волиньгаз»- залишити за належністю законному володільцеві - АТ «Волиньгаз»;

- одяг ОСОБА_8 : куртку чоловічу, штани, пару черевиків, кепку, шарф, що передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити за належністю останній;

- оптичні носії інформації - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в доход держави 13536 (тринадцять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн 48 (сорок вісім) коп. судових витрат у справі за проведення судових експертиз.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 12.12.2022 (частково скасований ухвалою від 05.07.2023) - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1