У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №1020 від 24.10.2023 року, зазначено, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами в психічному стані хворого ОСОБА_7 відмітилась позитивна динаміка: маячні ідеї стосунків на адресу вітчима, еротичного змісту на адресу конкретної особи почали втрачати значущість для пацієнта, не мали емоційного забарвлення та не впливали на його поведінку. Емоційні розлади у вигляді дратівливості, грубості, злобності, спалахливості, розгальмованості зменшилися за силою та частотою виникнення, з жовтня 2022 року - нівелювалися. З листопада 2022 року психічний стан пацієнта залишається стабільним: маячні стосунків відносин на адресу вітчима дезактуалізувалися, маячні ідеї еротичного змісту на адресу конкретної особи набули характеру застиглого патопсихологічного феномену, на поведінку пацієнта не впливали. З травня 2023 року маячні ідеї еротичного змісту на адресу конкретної особи дезактуалізувалися. Розлади сприйняття не поновлюються. Поведінка носить впорядкований характер, агресивних, аутоагресивних тенденцій не виявляє. Погоджувається із наявністю у себе хронічного психічного захворювання, сформувалися стійкі настанови на лікування в майбутньому. Висловлює формальний жаль з приводу скоєного. Відповідно до шкали HCR-20V3: ризик насильства у майбутньому помірний. За таким станом на теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить. Надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №1020 від 24.10.2023 року.

Особа відносно якої розглядається заява ОСОБА_7 в судове засідання не доставлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що з висновком лікарів згоден.

Захисник в судовому засіданні підтримав заяву підзахисного ОСОБА_7 і просив задовольнити заяву лікаря психіатра про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , оскільки покращення психічного стану ОСОБА_7 не є триваючим.

Вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява представника установи задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

У відповідності до ч.2 ст.514 КПК України, Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 20 лютого 2017 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме: ч.2 ст.121 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. ОСОБА_7 знаходиться на лікуванні в Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» з суворим наглядом з 30.03.2017 року по теперішній час. Діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, галюцинатрно-параноїдний синдром, стан ремісії, виражений змішаний тип дефекту.

В обґрунтування необхідності зміни ОСОБА_7 виду примусових заходів медичного характеру у висновку комісії лікарів-психіатрів №1020 від 24.10.2023 року зазначено, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами в психічному стані хворого ОСОБА_7 відмітилась позитивна динаміка: маячні ідеї стосунків на адресу вітчима, еротичного змісту на адресу конкретної особи почали втрачати значущість для пацієнта, не мали емоційного забарвлення та не впливали на його поведінку. Емоційні розлади у вигляді дратівливості, грубості, злобності, спалахливості, розгальмованості зменшилися за силою та частотою виникнення, з жовтня 2022 року - нівелювалися. З листопада 2022 року психічний стан пацієнта залишається стабільним: маячні стосунків відносин на адресу вітчима дезактуалізувалися, маячні ідеї еротичного змісту на адресу конкретної особи набули характеру застиглого патопсихологічного феномену, на поведінку пацієнта не впливали. З травня 2023 року маячні ідеї еротичного змісту на адресу конкретної особи дезактуалізувалися. Розлади сприйняття не поновлюються. Поведінка носить впорядкований характер, агресивних, аутоагресивних тенденцій не виявляє. Погоджувається із наявністю у себе хронічного психічного захворювання, сформувалися стійкі настанови на лікування в майбутньому. Висловлює формальний жаль з приводу скоєного. Відповідно до шкали HCR-20V3: ризик насильства у майбутньому помірний. За таким станом на теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить. Надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що згідно ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2023 року, продовжити застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2017, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Згідно вказаної ухвали, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння ОСОБА_7 становить особливу небезпеку для суспільства.

Враховуючи викладені обставини, суд робить висновок, що незважаючи на те, що психічний стан здоров`я ОСОБА_7 хоча і покращився з листопада 2022 року та з травня 2023 року залишається стабільним, що свідчить про те, що таке покращення не є тривалим і не може свідчити про можливість проведення реабілітаційних заходів в умовах спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, а тому слід відмовити у задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1