ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639 / 2487 / 22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/ 1449 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія:ч.3 ст.191, ч.4 ст.186 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.09.2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, із середньою освітою, раніше неодноразово судимого, останній раз: 02 лютого 2022 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого з іспитовим строком на два роки, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 4 ст. 186 КК України та призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на 3 роки;

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 02.02.2022 р., у виді обмеження волі 3 (три) роки, більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на 3 (три) роки;

- за ч. 4 ст. 186 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років;

Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років 3 (три) місяці з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на 3 (три) роки.

Вирішено залишити без змін запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , у виді тримання під вартою в умовах «Харківського слідчого ізолятора», до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 13 липня 2022 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 13.07.2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 визначено зарахувати в строк покарання, строк ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведену судові експертизи на загальну суму 566 грн. 31 коп. та вирішено питання щодо речових доказів.

Ухвалою цього ж суду від 27.09.2023 року було уточнено вищевказаний вирок, з вказівкою про позбавлення ОСОБА_7 права обіймати посади, пов`язані щ матеріальною відповідальністю на строк 3 роки.

Згідно вказаного вироку ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що, 23 серпня 2021 р. о 20.00 год., прийшовши до вело прокату «Sky Life», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ФОП ОСОБА_9 , він уклав усний договір оренди рухомого майна з останнім, згідно з яким, у його відання перейшов велосипед ТМ «Pridt Savage 7.1», вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи №106 від 29 вересня 2021 р. 18820.00 грв., надавши для укладання договору свій паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з номером НОМЕР_1 , виданий 19 квітня 2018 органом 6324 як заставу. Під час користування вищевказаним велосипедом, ОСОБА_7 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на розтрату ввіреного йому майна, яке перебувало в його віданні, з корисливих мотивів, з метою збагачення, діючи умисно, повторно, приїхав на вищевказаному велосипеді на ринок «Соллі+», розташований за адресою: АДРЕСА_3 та продав його. У подальшому ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись отриманими коштами на власний розсуд, чим спричини ФОП ОСОБА_9 матеріальну шкоду 18820 гривень.

Крім того, 26 червня 2022 р. о 22.30 год., перебуваючи з невстановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження за адресою: АДРЕСА_4 , у раніше йому малознайомого ОСОБА_10 , де в ході виниклого конфлікту вони помітили велосипед гірський Oskar М126, мобільний телефон Redmi 10 Cardon Gray 4 GB RAM 128 GD ROM, наручний смарт годинник Amazfit Rose Pink, що належить потерпілому ОСОБА_10 . Саме в той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення вказаного майна, у період воєнного стану, реалізуючи який, ОСОБА_7 , повторно, відкрито заволодів належним потерпілому велосипедом Oskar М126, який знаходився з правої сторони біля стінки в кімнаті та мобільним телефоном Redmi 10 Cardon Gray 4 GB RAM 128 GD ROM, який знаходився на комоді навпроти входу, в цей час невстановлена в ході досудового розслідування особа, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , заволоділа старт годинником Amazfit Rose Pink та старт годинником HW 56 plus Wireless charging, які знаходились на комоді навпроти входу. Після цього, ОСОБА_7 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, звернувши на свою користь майно, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправних дії ОСОБА_7 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 18277.56 грв., з яких вартість мобільного телефону телефоном Redmi 10 Cardon Gray 4 GB RAM 128 GD ROM 5763.96 грв., велосипеду гірського Oskar М126 9298.80 грв., наручного старт годинника НОМЕР_2 та наручного старт годинника Amazfit Rose Pink 2368.80 грв., що підтверджено висновком експерта №224М від 23.07.2022 р.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч. 3 ст. 191 та ч. 4 ст. 186 КК України, тобто привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, а також відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На зазначений вирок суду першої інстанції обвинуваченим та його захисником подано апеляційні скарги.

Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, яку він згодом доповнив, просить пом`якшити покарання за ч.4 ст.186 КК України та виправдати його за ч.3 ст.191 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на неправдиві свідчення свідка ОСОБА_11 , з приводу надання обвинуваченим йому при купівлі велосипеду, паспорту для підтвердження особи. Зазначає, що вказане спростовується тим, що вказаний документ спочатку знаходився у заставі в центрі прокату велосипеду, а потім його передали співробітникам поліції, де йому його згодом повернули. Крім того, свідок не пам`ятав під час судового розгляду, чи складав він закупочний акт, а також впізнав обвинуваченого лише тому, що той знаходився в суді. У зв`язку з цим, просить скасувати вирок та притягнути до кримінальної відповідальності свідка ОСОБА_12 .

Захисник обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким виправдати обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 та за ч.4 ст.186 КК України.

В обґрунтування своїх вимог, посилається на недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 та за ч.4 ст.186 КК України. Як зазначає захисник, обвинувачений наполягав, що вказаний велосипед не продавав, на ринку не був та свідка ОСОБА_11 він ніколи не бачив. Навпаки, велосипед у нього вкрали, він зателефонував в прокат та запропонував відшкодувати його вартість частинами, неодноразово дзвонив їм та пропонував вирішення питання, шляхом відшкодування вартості, але власник прокату на це не погодився.

З пояснень свідка ОСОБА_11 вбачається, що він на ринку 23-26.08.2021 придбав велосипед у раніше незнайомого йому чоловіка, при цьому, виписав закупівельний акт, де вказав прізвище ОСОБА_13 , яке останній йому повідомив. Також свідок стверджує, що особа, яка продала йому велосипед, надала йому документ, який засвідчує його особу, а саме паспорт.

На думку захисника, суд проігнорував покази обвинуваченого та потерпілого, а також речові докази та обґрунтував наявність у обвинуваченого умислу на привласнення та розтрату чужого майна, виключно показами свідка ОСОБА_11 , до яких, на думку захисника, слід віднестися критично, оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами.

Як зазначає захисник, ОСОБА_13 свідомо залишив свій паспорт в якості застави за взятий ним в прокат велосипед та свій номер телефону, що свідчить про відсутність у нього намірів заволодіння чужим майном. Паспорт свідку ОСОБА_14 обвинувачений не міг надати, оскільки він з0находився у вело прокаті, та з-годом, був вилучений поліцією, що свідчить про те, що він не міг його надавати свідку для складання закупівельного акту. Також свідок ОСОБА_15 повідомив, що 23.08.2021 він перебував на ринку, де нібито придбав велосипед, хоча ОСОБА_13 взяв в прокат цей велосипед приблизно о 20-00 23.08.2021, коли ринок вже не працював. При цьому, свідок ОСОБА_15 приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що виключає фізичну можливість впізнати особу, яка знаходилася в судовому засіданні. Крім того, з пояснень свідка вбачається, що він цей велосипед продав потім іншій особі, але закупівельний акт не складав, місце знаходження велосипеду на даний час невідомо. На переконання захисника, ОСОБА_13 , взявши в прокат велосипед, фактично уклав договір прокату, а тому, в даному випадку, мають місце цивільно правові відносини і спір щодо повернення речі та відшкодування її вартості, потрібно вирішувати в порядку цивільного судочинства.

За фактом вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, захисник зазначила, що обвинувачений у потерпілого ОСОБА_16 неодноразово раніше брав велосипед та в подальшому повертав, що підтвердив сам потерпілий. Також потерпілий повідомив, що не бачив, щоб ОСОБА_13 брав в кімнаті інші речі, зокрема, телефон та годинник. Можливо ці речі міг взяти невстановлений під час досудового розслідування чоловік, який прийшов разом з обвинуваченим. Також потерпілий пояснив, що звернувся до поліції не через те, що обвинувачений взяв у нього велосипед, а через те, що не повертав його тривалий час. Цей факт підтверджується і тим, що ОСОБА_16 звернувся до поліції лише 11.07.2022 року, тобто, через два тижні після події. Дійсно, як вказує захисник, обвинувачений уклав договір в ломбарді «Скарбниця» на видання кредиту у сумі 2500 грн, строком на 10 днів, з поверненням майна до 12.07.2022 року і передав установі гірський велосипед, пояснивши це тим, що протягом тижня не міг повернути велосипед ОСОБА_16 , тому, що його не було вдома. Велосипед збирався забрати з ломбарду 12.07.2022 року і повернути ОСОБА_16 .

Враховуючи вищевикладене, на переконання захисника, під час судового розгляду не було встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186и КК України.

На вказаний вирок була подана також апеляційна скарга прокурором, який до початку апеляційного розгляду відмовився від неї, надавши письмову заяву.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, вважав вирок законним та обґрунтованим.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленими про розгляд справи, будь-яких заяв щодо неможливості розгляду справи за їх відсутності, не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ч.3 ст.62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

При цьому слід врахувати, що згідно зі ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як вказано в ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку колегії суддів, при постановленні обвинувального вироку, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.94 КПК України, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. Всі докази, які були здобуто по справі, були отримані у встановленому законом порядку, а тому є належними та допустимими і у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_7 у скоєнні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 та за ч.4 ст.186 КК України, поза розумним сумнівом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та надав суду такі свідчення, що 26.06.2022 р. о 23.00 год. йому зателефонувала ОСОБА_17 , з якою він перебував у відношеннях та яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Остання повідомила про конфлікт, який стався між нею та її сусідами ОСОБА_18 та ОСОБА_10 , при цьому попросила допомогти їй з ними розібратися. Десь у 23.20 год. ОСОБА_7 приїхав до ОСОБА_17 разом зі своїм знайомим, який при вході у гуртожиток одягнув на обличчя балаклаву. При цьому, ОСОБА_7 не поцікавився для чого він ховає своє обличчя. Коли вони увійшли до кімнати ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , не розібравшись, штовхнув останнього, той впав на підлогу, тоді вони разом із знайомим почали наносити удари ОСОБА_10 руками та ногами по голові та тулубу. Перебуваючи у кімнаті, він побачив велосипед "Oskar", 2 пари годинників "Amazfit" та мобільний телефон Redmi 10". ОСОБА_7 взяв велосипед та мобільний телефон. Знайомий забрав годинники. 27.06.2022 р. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_10 та запропонував повернути велосипед. ОСОБА_7 наполягав, що велосипед він взяв на деякий час в користування та здав його до ломбарду, отримавши 2500 грв., оскільки не було де зберігати та хвилювався, що велосипед можуть викрасти. ОСОБА_7 вказав, що наміру вчиняти цей злочин у нього не було.

За епізодом привласнення та розтрати чужого майна ОСОБА_7 показав, що 23.08.2023 р. він прибув до вело прокату за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ФОП ОСОБА_9 , уклав з ним усний договір оренди рухомого майна, згідно з яким, у його відання перейшов велосипед ТМ «Pridt Savage 7.1» та він залишив в прокаті свій громадянський паспорт як заставу. Надалі, ОСОБА_7 на отриманому велосипеді направився у парк та зустрів раніше йому незнайомих осіб, поспілкувавшись с яким він, залишивши велосипед, направився до туалету та, вийшовши з нього, побачив, що велосипед було викрадено. ОСОБА_7 через деякий час зателефонував в прокат та повідомив, що велосипед викрадено і запропонував, що поверне кошти частинами. Отримавши від адміністрації закладу відмову, ОСОБА_7 більше не зв`язувався з працівниками прокату. Також ОСОБА_7 наполягав, що вказаний велосипед не продавав, на ринку не був та свідка ОСОБА_19 він ніколи не бачив. До правоохоронних органів з приводу крадіжки велосипеду ОСОБА_7 не звертався. Обвинувачений наполягав, що декілька разів телефонував та спілкувався с представником вело прокату з приводу компенсації, але не домовились, оскільки останніх не влаштували строки повернення грошей.

При цьому, ОСОБА_7 заперечував, що він вчинив злочини, які йому інкримінуються та наполягав, що велосипед " ОСОБА_20 " він намагався повернути потерпілому ОСОБА_10 , а викрадений у потерпілого ОСОБА_9 велосипед ТМ «Pridt Savage 7.1», він пропонував повернути останньому за грошову винагороду, відповідно до вартості даного велосипеда. Покази потерпілих та свідків обвинувачений не підтверджував, але пояснити чому саме зазначені особи вказують на нього, як на особу, що вчинила злочини, ОСОБА_7 не зміг.

Проте, незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, встановлені судом обставини повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, апеляційні доводи щодо відсутності належних доказів вчинення ОСОБА_7 привласнення та розтрати чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, а також відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, зокрема, показами потерпілих, свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Як пояснив за епізодом привласнення та розтрати чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, потерпілий ОСОБА_9 , він є ФОП та здійснює свою діяльність, пов`язану з наданням велосипедів. 23.08.2023 до вело прокату зайшов раніше невідомий йому ОСОБА_7 , який взяв напрокат велосипед ТМ «PrideSavage 7.1». Велосипед взяв до закриття магазину, а саме: до 22.00 год., при цьому надавши свій паспорт під заставу, та не вносивши передплату, в зазначений час велосипед ОСОБА_7 не повернув, на зв`язок не виходив, вийшов на зв`язок лише через деякий час, обіцяв відшкодувати завдану шкоду. Але до теперішнього часу нічого не відшкодував.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що купив велосипед на ринку «Соллі плюс», у особи, яка присутня в залі судового засідання. При цьому, він вказав на обвинуваченого ОСОБА_7 . Свідок також зазначив, що під час досудового розслідування з ним проводилась слідча дія впізнання, та він також вказав на ОСОБА_7 . Вказав, що не є ФОП, а декілька разів на тиждень знаходиться на ринку та займається «перекупом» майна, яке його зацікавить. При цьому, щоб запобігти будь-яких непорозумінь, він виписує закупівельний акт, в якому вказує річ та особу продавця. Приблизно 23-26.08.2021 р. ОСОБА_21 перебував на ринку, де зустрів раніше не знайомого ОСОБА_7 , який в руках тримав велосипед та поцікавився у нього про можливість купити цей велосипед. ОСОБА_21 запропонував за велосипед 2500 гривень та ОСОБА_7 погодився. Після отримання останнім грошей, ОСОБА_21 виписав закупівельний акт де вказав прізвище ОСОБА_7 , яке останні і повідомив. Свідок зазначає, що особа, яка продала велосипед надавала документ який посвідчую її, саме який документ це був він не пам`ятає.

За епізодом відкритого викрадення чужого майна (грабежу) вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, потерпілий ОСОБА_10 суду зазначив, що проживає у гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_18 . В даному гуртожитку спільна кухня та санвузол. 26.06.2022 близько 22.00 годин між ОСОБА_18 та їх сусідкою ОСОБА_17 стався конфлікт на побутовому ґрунті. ОСОБА_10 намагався припинити конфлікт, після того, як конфлікт був вичерпаний, вони всі розійшлись по своїм кімнатам. В 22.20 год. стався стук в двері, та різко зайшов ОСОБА_7 , разом з раніше незнайомим ОСОБА_10 чоловіком, який був одягнений в маску та обличчя останнього не було видно. Потім, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_10 , та штовхнув його в ділянку грудей, від поштовху останній впав на підлогу. Далі ОСОБА_7 та незнайомий чоловік, по черзі почали наносити удари руками ОСОБА_10 в область голови та тулуба, останній при цьому продовжував лежати на підлозі. Загалом вони нанесли потерпілому десь біля двадцяти ударів. ОСОБА_18 , перебуваючи в кімнаті, та, спостерігаючи за діями нападників, просила чоловіків припинити наносити удари та кликала на допомогу. Зі слів ОСОБА_18 , потерпілий знає, що коли він лежав на підлозі, ОСОБА_7 взяв в кімнаті велосипед "Oskar, зазначивши при цьому, що даний велосипед піде на потреби ТРО. Далі, ОСОБА_7 взяв з комода мобільний телефон "Redmi 10", імей1: НОМЕР_3 , імей2: НОМЕР_4 , а інший чоловік, в цей момент, взяв з комоду дві пари наручних годинників "Amazfit", після чого чоловіки пішли, забравши вказані вище речі. Наступного дня ОСОБА_7 подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_10 , на дзвінок відповіла ОСОБА_18 , ОСОБА_7 сказав, що, якщо вони хочуть повернути своє майно, то треба заплатити йому 5000 грн., ОСОБА_18 на це нічого не відповіла, та через деякий час, звернулася до поліції.

Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що проживає у гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , спільно зі ОСОБА_10 , з яким перебуває у відносинах. 26.06.2022 близько 22.00 годин між ОСОБА_18 та її сусідкою ОСОБА_17 стався конфлікт на побутовому ґрунті, в який також втрутився ОСОБА_10 , з метою примирення. Після закінчення даного конфлікту, вони усі розійшлись по своїм кімнатам. Того ж дня, о 22.20 годині, до кімнати ОСОБА_18 різко зайшов ОСОБА_7 , який перебував у відносинах з ОСОБА_17 . Разом з ним був незнайомий чоловік, на голові якого була балаклава. Далі, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_10 та штовхнув його в область грудей, від поштовху останній впав на підлогу. Потім ОСОБА_7 та незнайомий чоловік, по черзі почали наносити удари руками ОСОБА_10 в область голови та тулуба. ОСОБА_18 при цьому просила останніх припинити та кликала на допомогу. Коли ОСОБА_10 лежав на підлозі, ОСОБА_7 взяв з кімнати велосипед "Oskar", зазначивши при цьому, що даний велосипед піде на потреби ТРО, далі він взяв з комода мобільний телефон "Redmi 10", імей1: НОМЕР_3 , імей2: НОМЕР_4 , який належав ОСОБА_10 , а інший чоловік, в цей момент, взяв з комоду дві пари наручних годинників "Amazfit". Тоді, ОСОБА_18 почала кричати, щоб не чіпали майно, яке їм не належить та негайно повернули його, але вони пішли, забравши речами. Наступного дня, ОСОБА_7 подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_10 , на дзвінок відповіла ОСОБА_18 , ОСОБА_7 сказав, що якщо вони хочуть повернути своє майно, то треба заплатити йому 5000 грн., на це ОСОБА_18 нічого не відповіла, та через деякий час, звернулася до поліції.

Свідок ОСОБА_17 пояснила під час судового розгляду, що проживає у гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , спільно зі своєю родиною. 26.06.2022 р. близько 22.00 години, між нею та її сусідкою ОСОБА_18 стався конфлікт на побутовому ґрунті. В даний конфлікт почав втручатися ОСОБА_10 та коли конфлікт закінчився, вони усі розійшлись по своїм кімнатам. Далі ОСОБА_17 вирішила зателефонувати своєму хлопцеві ОСОБА_7 та повідомити про конфлікт, який стався, оскільки вважала, що її образили. Приблизно о 22 год. 20 хв. останній приїхав до гуртожитку, разом з раніше незнайомим їй чоловіком, який був одягнений в балаклаву. При цьому, вони різко забігли до ОСОБА_18 у кімнату, та що відбувалося у кімнаті, ОСОБА_17 не бачила, оскільки пішла до своєї кімнати та більше з неї не виходила. В подальшому, їй стало відомо, що, перебуваючи в кімнаті потерпілого, ОСОБА_7 забрав у останнього велосипед та телефон, а інший чоловік двоє старт часів. Про бажання ОСОБА_7 повернути потерпілому майно, їй нічого не відомо. Стосунків з ОСОБА_7 вона не підтримує.

При цьому, жодних сумнівів у правдивості показань свідків та потерпілих, у колегії суддів не виникає. Оскільки, зокрема, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що показання потерпілих та свідків, починаючи з повідомлення про злочин, були послідовними, логічними, незмінними та такими, які не дають можливості їх неоднозначного тлумачення та повністю узгоджуються між собою в деталях щодо обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи: часу, місця, способу вчинення злочину та особи, яка його вчинила.

Вказані показання є послідовними та узгоджуються з письмовими доказами у справі, а саме - даними протоколу огляду місця події від 27.09.2021 року та від 11.07.2022 року, протоколом огляду речей від 28.09.2023 року та протоколом огляду предмету від 12.07.2022 року, даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 27.09.2021 року та від 11.07.2022 року, заявами потерпілих, протоколами слідчого експерименту від 12.07.2022 року та від 08.08.2022 року та додатком до нього, а також іншими доказами, які підтверджують винуватість ОСОБА_7 у інкримінованих йому злочинах.

Так, з протоколу огляду місця події від 27 вересня 2021 р. який було проведено дізнавачем сектору дізнання ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, в присутності двох понятих та ОСОБА_9 , встановлено вилучення паспорту громадянина України ОСОБА_7 в приміщенні вело прокату в АДРЕСА_2 . Фототаблиця до протоколу додається.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 вересня 2021 р. за участі ОСОБА_22 , останній серед чотирьох фотознімків впізнав особу, яка 23 серпня 2021 р. отримала на прокат велосипед ТМ «Pridt Savage 7.1» та в подальшому це майно не повернула.

Протокол огляду речей від 28 вересня 2021 р. встановлено огляд паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсний до 18.04.2028 р.,№001775981, дата видачі 18.04.2018 р., РНОКПП НОМЕР_5 , орган що видав: 6324, місце народження м. Харків, Харківська область, Україна. Фото таблиця до протоколу із зображення вказаного паспорта додається.

Згідно протоколу огляду особи для впізнання за фотознімками від 28 вересня 2021 р. за участі свідка ОСОБА_21 , останній серед чотирьох фотознімків впізнав особу під №2, у якої 23 серпня 2021 р. він придбав на радіо ринку велосипед ТМ «Pridt Savage 7.1», сплативши за вказаний велосипед, 2500 грв. , де під №2 в протоколі значиться ОСОБА_7 .

Також досліджено заяву свідка ОСОБА_23 про надання закупівельного акту на одному аркуші.

Протоколом огляду предметів від 28 серпня 2021 р. встановлено, що папірець білого кольору, з написом «Закупочний акт», під яким, знизу, мається надпис «должность, наименование предприятия Ф.И.О.», під яким, знизу, ручкою синього кольору написано « ОСОБА_24 », далі під ним, мається надпис чорного кольору «Куплено у (фамилия, имя: отчество), знизу під цим написом, ручкою синього кольору, надпис « ОСОБА_7 », під яким, знизу, маються надписи чорного кольору ИНН паспорт серія номер дата видачі та ручкою синього кольору написано «23.09.21», також надписи чорного кольору: видан, дата народження, прописан, следующие товари, під цим надписом мається таблиця, у якій маються надписи, серед яких велосипед ТМ «Pridt Savage 7.1» та розмір коштів сплачених за отриманий велосипед 2500 грв.

ОСОБА_25 під час судового розгляду закупівельним актом, за участі сторін кримінального провадження, було встановлено, що в графі «куплено», вказано ОСОБА_7 . Дата видачі зазначена 23.09.2021 р. та вказано марку велосипеду ТМ «Pridt Savage 7.1». В оглянутому Акті не вказано, що ОСОБА_7 надавав будь-який документ, який посвідчував його особу.

Висновком експерта №106 від 29 вересня 2021 р. встановлено вартість велосипеду ТМ «Pridt Savage 7.1», яка склала 18820 грв.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11 липня 2022 р., який проведено слідчим СВ ВП №1 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_26 , в присутності двох понятих та свідка ОСОБА_18 , вбачається, що остання впізнала серед чотирьох осіб чоловічої статі, особу під №1, ОСОБА_7 , як того, що вчинив злочин. Довідка із зображення проведення слідчої дії до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11 липня 2022 р. додається.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11 липня 2022 р., який проведено слідчим СВ ВП №1 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_26 в присутності двох понятих та потерпілого ОСОБА_10 , вбачається, що останній впізнав серед чотирьох осіб чоловічої статі, особу під №2, ОСОБА_7 , як того, що вчинив злочин. Довідка із зображенням проведення слідчої дії до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11 липня 2022 р., додається.

З власноруч написаної ОСОБА_7 заяви, вбачається, що він добровільно видає накладну АЗ8010207 від 02.07.2022 р. про передачу велосипеду в ломбард «Скарбниця».

З протоколу огляду місця події від 11 липня 2022 р., який проведено слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_27 в присутності двох понятих в кабінеті №23 в приміщенні ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, вбачається, що під час цієї процесуальної дії, було оглянуто договір про надання ломбардом фінансового кредиту (накладну) №АЗ8010207, №73 від 02.07.2022 р., який було добровільно видав ОСОБА_7 .

В оглянутій судом накладній ломбарду «Скарбниця» (Харківське відділення Повного товариства «Ломбарда «Свіжа копійка») №АЗ8010207, №73 від 02.07.2022 р., вказано, що ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , з яким товариством укладено договір на надання кредиту у сумі 2500 грн., строком на 10 днів, з поверненням майна до 12.07.2022 р., ОСОБА_7 передав установі гірський велосипед Oskar М126.

З відповіді генерального директора ОСОБА_28 на запит заступника начальника СКП ВП №1 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, встановлено звернення 02.07.2022 р. о 14.59 год. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ломбардного відділення ПТ Ломбард «Свіжа копійка» з приводу закладу майна, а саме: велосипеду Oskar М126 С/№ НОМЕР_6 .

З протоколу огляду предмету від 12.07.2022 р., який проведено слідчим СВ ВП №1 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_26 вбачається, що предметом огляду є диск DVD R із записами від 02.07.2022 р., з якого вбачається, що ОСОБА_7 02.07.2022 р. перебував в приміщення ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_7 та передав до ломбарду гірський велосипед.

Висновком експерта №244М від 23.07.2022 р., встановлено вартість мобільного телефону Redmi 10 Cardon Gray 4 GB RAM 128 GD ROM 5763.96 грв., велосипеду гірського Oskar М126 9298.80 грн., наручного старт годинника НОМЕР_7 грн. та наручного старт годинника Amazfit Rose Pink 2368.80 грн.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25 серпня 2022 р., який проведено слідчим СВ ВП №1 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_26 за участі потерпілого ОСОБА_10 , а також за участі свідка ОСОБА_18 встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , в присутності двох понятих, показали та розповіли про обставини злочину, вчиненого відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , де ОСОБА_18 розповіла про обставини злочину, вчиненого відносно потерпілого ОСОБА_10 саме ОСОБА_7 , так як вона їх бачила. Фототаблиця вказаної слідчої дії з зображенням потерпілого та обставин правопорушення додається до протоколу.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 08 серпня 2022 р., який проведено слідчим СВ ВП №1 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_26 за участі ОСОБА_7 , в присутності двох понятих, адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_7 показав та розповів про обставини вчинення злочину. Із змісту показів, які ним було надано під час слідчого експерименту вбачається, що вони тотожні з показами, які ним були надані в судовому засіданні. Під час проведення експерименту проводилась відео фіксація, яка зображена на диску DVD R із записами даної слідчої дії, який міститься в додатку до протоколу про проведення слідчого експерименту від 08 серпня 2022 р. Вказані записи було відтворено в судовому засіданні в присутності прокурора, захисника та обвинуваченого. На відтворених відеозаписах зафіксовані покази обвинуваченого ОСОБА_7 , які тотожні показам, наданим ним в судовому засіданні.

Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнав їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством, у зв`язку з чим, дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у привласненні та розтраті чужого майна, яке було ввірене особі, вчиненого повторно, а саме велосипеду ТМ «Pridt Savage 7.1» та відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану гірського велосипеду Oskar М126 С/№ НОМЕР_6 та мобільного телефону Redmi 10 Cardon Gray 4 GB RAM 128 GD ROM 5763.96 грв., а також наручних старт годинників HW 56 plus Wireless846 грн. та наручного старт годинника Amazfit Rose Pink 2368.80 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, колегія суддів вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

При цьому, всі докази, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про його винуватість, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення та, в силу ст. 84 КПК України, є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих апеляційних доводів, які б свідчили про протилежне та про істотне порушення вимог КПК України, обвинуваченим не вказано.

Обвинуваченим та його захисником не надано будь-яких об`єктивно встановлених даних щодо спростування зазначених відомостей. А тому, його твердження щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, фактичним обставинам справи, є необґрунтованими і спростовуються матеріалами кримінального провадження та доказами, дослідженими судом під час судового розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого та його захисника на неправдиві показання свідка ОСОБА_11 стосовно надання обвинуваченим йому паспорту під час складання закупівельного акту, спростовуються матеріалами справи та наданими свідком поясненнями, в яких він вказав, що приблизно 23-26.08.2021 р. перебував на ринку, де зустрів раніше не знайомого ОСОБА_7 , який в руках тримав велосипед та поцікавився у нього про можливість купити цей велосипед. Як зазначив свідок, він запропонував за велосипед 2500 гривень та ОСОБА_7 погодився. Після отримання останнім грошей, ОСОБА_21 виписав закупівельний акт, де вказав прізвище ОСОБА_7 , яке останній йому повідомив. При цьому, свідок вказав, що особа, яка продала велосипед надавала документ який посвідчує особу, а який саме документ це був, він не пам`ятає. А отже, свідок ОСОБА_15 не зазначав, що обвинувачений надав йому для посвідчення особи, саме паспорт. Час придбання свідком велосипеду у обвинуваченого, також прямо не вказано, а зазначено приблизно, з 23.08.2021 по 26.08.2021 року. А тому, пояснення захисника з приводу того, що ринок о 22 годині не працював, не спростовують факту продажу обвинуваченим свідку велосипеду. Факт впізнання свідком ОСОБА_29 обвинуваченого не лише в судовому засіданні, а й під час процедури впізнання, підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 вересня 2021 р. за участі свідка ОСОБА_19 , згідно якого, останній серед чотирьох фотознімків впізнав особу під №2, у якої 23 серпня 2021 р. він придбав на радіо ринку велосипед ТМ «Pridt Savage 7.1», сплативши за вказаний велосипед, 2500 грв. , де під №2 в протоколі значиться ОСОБА_7 . Факт продажу в подальшому свідком ОСОБА_29 вказаного велосипеду іншій особі та невідоме місцезнаходження даного велосипеду на теперішній час, не спростовують доказів винуватості ОСОБА_7 у скоєному ним злочині, передбаченому ч. 3 ст. 191 КК України. Факт наявності в цьому випадку цивільно-правових відносин, є необґрунтованими та спростовуються зібраними в матеріалах справи доказами.

Посилання захисника на відсутність у обвинуваченого умислу на привласнення та розтрату чужого майна, тому, що він залишив свій паспорт в якості застави та свій номер телефону, не спростовують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України. Як зазначив потерпілий ОСОБА_9 , велосипед обвинувачений взяв до закриття магазину, а саме: до 22.00 год., надавши свій паспорт під заставу, та не вносивши передплату. В зазначений час велосипед ОСОБА_7 не повернув, на зв`язок не виходив, вийшов на зв`язок лише через деякий час, обіцяв відшкодувати завдану шкоду, але до теперішнього часу нічого не відшкодував. Доказів на спростування вказаних свідчень, ні обвинуваченим, ні захисником, не надано.

Доводи захисника обвинуваченого стосовно звернення ОСОБА_10 до поліції протягом двох тижнів після викрадення обвинуваченим велосипеду у ОСОБА_10 не спростовують його винуватості у скоєному злочині, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України та того факту, що взявши з кімнати велосипед, обвинувачений зазначив при цьому, що даний велосипед піде на потреби ТРО, після чого він взяв з комода мобільний телефон. Як вказав свідок, після того, як обвинувачений забрав велосипед, на наступний день, ОСОБА_7 подзвонив ОСОБА_10 , і сказав ОСОБА_18 , яка взяла слухавку, що, якщо вони хочуть повернути своє майно, то треба заплатити йому 5000 грн., після чого, через деякий час, ОСОБА_18 звернулася до поліції.

Слід взяти до уваги, що суб`єктивна сторона злочинів проти власності, переважно, характеризується умисною формою вини. Вчинення грабежу (ст.186 КК) або привласнення, розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало у її віданні (ст.191 КК), супроводжується реалізацією прямого умислу та корисливого мотиву. Корисливий мотив при вчиненні злочинів проти власності полягає в прагненні винного протиправно використати чуже майно на свою чи іншої особи користь або отримати майнову вигоду без обернення чужого майна на свою користь. Обов`язковим для суб`єктивної сторони такого складу злочину, є саме корисливий мотив, тобто бажання збагатитися за рахунок майна потерпілого.

А тому, доводи обвинуваченого та його захисника щодо відсутності доказів на підтвердження умислу обвинуваченого на заволодіння велосипедом, який він взяв на прокат та велосипеду, який він взяв у ОСОБА_10 , не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і свідчать про намір обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за скоєні ним злочини.

Зібрані у справі докази, в сукупності вказують на винуватість обвинуваченого у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 та за ч.4 ст.186 КК України.

Більш того, колегія суддів звертає увагу і на те, що ОСОБА_7 раніше був засуджений за корисливі злочини проти власності, зокрема в 2016 році та 2022 році, а тому, доводи обвинуваченого стосовно фальсифікування відносно нього даного кримінального провадження, апеляційний суд оцінює критично, сприймаючи їх, як спосіб уникнути обвинуваченим відповідальності за вчинені ним злочини.

Отже версія та доводи обвинуваченого та його захисника, щодо суперечливості та відсутності достовірних доказів на підтвердження його вини у інкримінованому йому злочині, спростовуються дослідженими судом доказами, та мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника. Всі вказані апелянтом доводи щодо спростування його винуватості були предметом безпосереднього дослідження суду першої інстанції. При цьому, всі докази, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про його винуватість, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення та, в силу ст.84 КПК України, є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих апеляційних доводів, які б свідчили про протилежне та про істотне порушення вимог КПК України, обвинуваченим та його захисником не вказано.

Обираючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відомості про особу обвинуваченого, а також обґрунтовано послався на відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дійшовши висновку, що перевиховання обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, з урахуванням того, що він раніше неодноразово був засудженим, не працює, а також враховуючи відношення обвинуваченого до скоєних ним злочинів.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виправлення, як мета покарання це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченим законом заходами примусу. Виправлення засудженого це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Призначене судом першої інстанції покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років та 3 місяці з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю з, які пов`язані з матеріальною відповідальністю, колегія суддів вважає справедливим, достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, тобто таке покарання повністю відповідає меті його призначення та направлене на досягнення позитивних змін в особистості обвинуваченого.

З огляду на викладене, істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, підстав для зміни чи скасування вироку колегія суддів не вбачає, внаслідок чого вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.09.2023 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.3 ст.191, ч.4 ст.186 КК України, - залишити без змін.

Апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, - залишити без задоволення.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _____________ ____________

ОСОБА_30 ОСОБА_31 ОСОБА_32