ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/585/24 Справа № 202/2851/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустірального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №00000195 від 23.02.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 286-1 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 24 квітня 2024 року, заборонивши ОСОБА_7 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 до 24 квітня 2024 року включно.

На час дії запобіжного заходу на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання (перебування); утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контрою в разі його застосування.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Слідчим суддею відповідно до вимог ст. 177 КПК визнано доведеним ризики переховування. Враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, міцні соціальні зв`язки, є інвалідом третьої групи, вчинив інкримінований злочин з необережності.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування виняткового запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив, що прокурор не надав доказів неможливості обрання будь якого іншого, менш тяжкого запобіжного заходу, у зв`язку з чим суддя прийшов до висновку, що застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

В обгрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та доведеність заявлених ризиків. Прокурор вважає, що слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порушення норм ст. 177, 178 КПК, не у повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, не співставив існуючі у справі ризики, характер скоєного кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зауважує, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, в результаті протиправних дій якого настала смерть потерпілого, крім того завдані збитки останній не відшкодував, що свідчить про намір у будь-який спосіб уникнути відповідальності. Вважає, що підозрюваний перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки йому відомі їх анкетні дані та місця проживання, у зв`язку з чим з метою примушування до надання тих чи інших показань може здійснювати вплив на останніх. Крім того, ОСОБА_7 допустив грубе порушення ПДР, допустив небезпечну, агресивну манеру водіння перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про існування ризики продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що заявлені прокурором ризики є недоведеними та ґрунтуються на припущеннях на тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення. Зазначає, що підозрюваний з моменту застосування запобіжного заходу будь-яких спроб переховування не здійснював, з`являвся до слідчого, прокурора та суду за першим викликом, крім того ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де мешкає разом з сім`єю, проходить медичні обстеження, оскільки є інвалідом третьої групи та потребує медичного нагляду в результаті отриманих тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим вказаний ризик є нівельованим. Вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого є нівельованим оскільки, обвинувачений згідно розписки надав ОСОБА_11 матеріальну допомогу на поховання потерпілого, крім того останній просив не застосовувати до обвинуваченого винятковий запобіжний захід. Зауважує на тому, що застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є дієвим та таким, що забезпечує виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний кожен окремо заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без змін, а апеляцію без задоволення. Зазначили, про те, що застосований запобіжний захід є дієвим, покладені на підозрюваного обов`язки ним своєчасно виконуються, а заявлені прокурором ризики є нівельованими.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав та зазначив, що належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на тяжкість та характер інкримінованого злочину можливо забезпечити лише шляхом застосування виняткового запобіжного заходу.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора щодо незаконності ухвали слідчого судді, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, є необґрунтованими.

Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що СВ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000195 від 23.02.2024 за ч. 3 ст. 286-1 КК, що є тяжким злочином, за яке передбачене основне покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років.

24 лютого 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого, та не оспорюється прокурором в апеляційній скарзі.

Що стосується висновку слідчого судді про наявність щодо підозрюваного ОСОБА_7 ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, то його колегія суддів вважає обгрунтованим, оскільки останній небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК, яке відповідно до ст. 12 КК відноситься до категорії тяжких злочинів за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду, незаконного впливу на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні.

Також колегія суддів оцінює як такий, що відповідає встановленим фактичним обставинам і відомостям про особу підозрюваного, висновок слідчого судді про можливість усунення цих ризиків шляхом застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК лише у такий спосіб.

При цьому враховується, що ризики переховування, а також незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженню хоча і існують, однак є мінімальними, оскільки по справі проведені усі необхідні первинні слідчі дії, допитано свідків, отримано висновки експертів, окрім цього стороною обвинувачення не надано належних доказів того, що підозрюваний за час проведення досудового розслідування здійснював спроби переховування чи перешкоджання розслідуванню особисто чи через третіх осіб.

Крім того, ОСОБА_7 раніше не судимий, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, є інвалідом третьої групи, що в своїй сукупності свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів у запобіганні заявленим ризикам. Крім того згідно наданої медичної документації ОСОБА_7 на теперішній час перебуває на обліку у лікаря хірурга з приводу отриманої 23.02.2024 травми-перелому грудної клітини.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ризик вчиненні іншого кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності є недоведеним, з огляду на те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався крім того в матеріалах справи відсутні та прокурором не надана дані про те, що ОСОБА_7 пред`явлено нову підозру чи вчинено ним інше кримінальне чи адміністративне правопорушення.

Також приймається до уваги, що на час апеляційного розгляду ОСОБА_7 фактично перебуває під домашнім арештом 25 днів, і стороною обвинувачення не надані відомості про вчинення ним у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа передбачених ст. 177 КПК, та здійснення спроб переховування, або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до нього запобіжний захід виявися недостатньо дієвим.

З урахуванням наведеного колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустірального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2024 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №00000195 від 23.02.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 286-1 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4