1Справа № 335/2200/24 1-кс/335/920/2024
УХВАЛА
01 березня 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, має неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого в силу ст. 89 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та збут особливо-небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, віднесено до категорії особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких обмежено, у невстановлених досудовим слідством особи, спосіб, час і місці, придбав 1 полімерний зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, з метою подальшого збуту.
Після чого, 22.02.2024, приблизно о 19 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем власного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , отримавши готівкою грошову винагороду в сумі 1000 гривень від ОСОБА_7 , шляхом передачі із рук в руки, збув останньому полімерний зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP.
Крім того, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та збут особливо-небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, віднесено до категорії особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких обмежено, у невстановлених досудовим слідством особи, спосіб, час і місці, придбав 1 полімерний зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, з метою подальшого збуту.
Після чого, 28.02.2024, приблизно о 18 годині 05 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем власного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , отримавши готівкою грошову винагороду в сумі 1000 гривень від ОСОБА_7 , шляхом передачі із рук в руки, збув останньому полімерний зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP.
Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/108-24/3977-НЗПРАП від 29.02.2024 року, наданий порошок білого кольору особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої обмежено PVP, маса якої складає 0,2595 г (в перерахунку на основу).
29.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також на тяжкість і обставини кримінальних правопорушень, зазначаючи про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні, посилаючись на тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, та наявність ризиків, про які зазначено у клопотанні. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну поведінку підозрюваного.
Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечувала, вважає клопотання необгрунтованим, суду подала письмові заперечення на клопотання. Наполягала на недоведеності ризиків, зазначених у клопотанні. Посилаючись на наявність у підозрюваного постійного місця проживання, неофіційної роботи, фактичних шлюбних відносин, просила застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника, зазначив, що не має наміру перешкоджати досудовому розслідуванню.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
28.02.2024 року о 19 годині 30 хвилині ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 29.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих до нього матеріалах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який раніше не засуджений в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, неодружений, має неповнолітню дитину, а також слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, відсутність даних про міцність його соціальних зв`язків. Поряд з цим, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту про те, що підозрюваний перебуває у шлюбі, даних про те, що підозрюваний працевлаштований суду не надано.
Виходячи з обставин і тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_5 , та передбаченого Законом виду покарання за їх вчинення у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, з огляду на дані про особу підозрюваного, на переконання слідчого судді, повністю підтверджуються ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.
Доводи сторони захисту щодо заперечень на клопотання не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання слідчого та стороною захисту не спростовано наявності встановлених в ході розгляду клопотання вищезазначених ризиків.
Так, Європейський суд з прав людини наголошує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Надані слідчому судді матеріали кримінального провадження і встановлені в ході розгляду клопотання обставини кримінальних правопорушень дають підстави для висновку про високий рівень їх суспільної небезпеки.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що тяжкість покарання, передбачена Законом за вчинення інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, у сукупності з обставинами їх вчинення та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також його особи, обґрунтовують доводи органу досудового розслідування щодо підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, про застосування якого подано дане клопотання.
В силу встановлених в ході розгляду клопотання обставин, на переконання слідчого судді, поведінка підозрюваного під час досудового розслідування може бути забезпечена належним чином шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наведених органом досудового розслідування даних про обставини кримінального правопорушення, об`єкту посягання, ступеню суспільної небезпеки кримінальних правопорушень й усвідомлення її підозрюваним.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із видів яких є запобіжні заходи.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено, обґрунтованих даних щодо неможливості утримання підозрюваного в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я матеріали справи не містять та в судовому засіданні не наведено.
Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання.
Встановлені слідчим суддею обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також з метою запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
На підставі встановлених в ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя враховує характер та обставини кримінальних правопорушень, предмет посягання, ступінь небезпеки кримінальних правопорушень для суспільства, а також соціальне становище підозрюваного та його майновий стан.
Виходячи з вимог ст. ст. 178, 182 КПК України, з урахуванням положення Закону України „Про державний бюджет України на 2024 рік щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2024 року складає 3 028 гривень, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Під час розгляду клопотання не встановлено обставин, які б могли свідчити про непомірність визначеного розміру застави для підозрюваного.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне, у зв`язку із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 28.02.2024 року, та, відповідно до ст. 197 КПК України, слідчий суддя визначає строк дії даної ухвали до 27.04.2024 року включно.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 205, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.04.2024 року включно, який обчислювати з 28.02.2024 року.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 27.04.2024 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1