Провадження №11-кп/801/828/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2024 року,

якою задоволено клопотання прокурора, відмовлено в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 13.06.2024 до 11.08.2024 включно стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,

установив:

У Вінницькому міському суді Вінницької області на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на строк 60 днів без визначення розміру застави. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та не відпали. Обвинувачені, розуміючи тяжкість можливого покарання за інкриміновані їм кримінальні правопорушення, можуть переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти вказаним ризикам.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2024 року, продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 13.06.2024 до 11.08.2024 включно без визначення застави.

Ухвалене рішення обґрунтовано тим, що ризики, встановлені під час розгляду клопотання прокурора, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, які на даний час не зменшилися. Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд першої інстанції ОСОБА_7 не визначав розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а також визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Свої вимоги обґрунтовує тим, що обґрунтованих підстав для продовження запобіжного заходу немає, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, натомість прокурором не доведено існування ризиків, які виправдовують застосування виключного запобіжного заходу. Обвинувачений має постійне місце проживання на території м. Вінниці, є раніше несудимою особою, тому стосовно нього можна визначити розмір застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_8 ,обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили їх задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріалами судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для становлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Зокрема, суд першої інстанції відповідно до ст.178 КПК України правильно врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів у великих розмірах, обвинувачений раніше не судимий, без місця реєстрації, до затримання проживав в м. Одесі, неодружений, офіційно не працевлаштований, перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи захисника про відсутність доказів на підтвердження продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не є підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора, оскільки КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії. При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству. Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Наведені стороною обвинувачення в клопотанні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому є належним чином обґрунтованими і вмотивованими.

Під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б вказували, що ОСОБА_7 став менш суспільно небезпечним і застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу забезпечить його правильну процесуальну поведінку під час розгляду даного кримінального провадження та буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд зазначає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. У даному випадку суспільний інтерес полягає у охороні встановленого з метою захисту здоров`я населення порядку обігу наркотичних засобів або психотропних речовин, а також безпека особи, суспільства і держави від діяльності злочинних організацій.

Що ж стосується доводів про визначення обвинуваченому розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, то вони задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.255 КК України та ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України , а тому відповідно до п.4, 5 ч.4 ст.183 КПК України суд вправі не визначити заставу, про що обґрунтовано вказано в оскаржуваному рішенні.

Разом з цим, апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги про тривалий розгляд кримінального провадження, тому звертає увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків судового розгляду кримінального провадження, де обвинувачений тривалий час перебуває під вартою. Таким чином, суду першої інстанції необхідно вжити усі заходи, передбачені КПК України, для того, щоб завершити розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Виходячи з наведених в апеляційній скарзі мотивів, за наслідками апеляційного розгляду, апеляційний суд не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому, як про це просить захисник.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 42-1 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2024 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4