Справа № 307/2903/20
Провадження № 1-кп/307/858/20
06 березня 2024 рокум. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою юридичною освітою, одруженої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.364, ч.3 ст. 362 КК України,
В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні криімнальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.364, ч.3 ст. 362 КК України.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що перебуваючи на посаді державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Тячівському районі, Закарпатської області, в порушення посадових обов?язків, усвідомлюючи суспільно-небозпечний характер своїх дій, достовірно знаючи в силу своїх обов`язків про те, що земельна ділянка знаходиться у державній власності, добре знаючи про місце її розташування, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, діючи умисно, з метою, одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_7 , в порушення вимог ч. 5 ст. 79-1 ст. 16, ч.7 ст. 118, ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 9, ст. 24 Закони України «Про державний земельний кадастр», ст. 25 та ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакціях, чинних на час вчинення правочинів), в період з 20.09.2014 по 25.08.2016 скоїла ряд злочинів, направлених на незаконне заволодіння земельною ділянкою державної власності площею 1,0 га в урочищі «Гандяш» смт. Буштино, Тячівського району, на користь фізичної особи ОСОБА_7 , за наступних обставин:
Згідно постанови Кабінету міністрів України від 17.11.2004 №1553 «Про затвердження Положення про Державний фонд документації із землеустрою» фонд формується на основі збирання, обробки, обліку матеріалів, отриманих у результаті проведення землеустрою незалежно від місця розташування земельних ділянок та форми власності на них, вся документація землеустрою зберігається у відповідних відділах Держгеокадастру.
Крім цього, саме в Управлінні Держгеокадастру зберігаються картографічні матеріали Державного користування на матеріали Державного фонду, які надаються у користування на платній основі у вигляді експлікації земель, а саме цей документ відображає віднесення земель до тих чи інших видів використання.
Вичерпний перелік підстав набуття права на землю із земель державної та комунальної власності та порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначені ст. 116 та ст. 118 Земельного Кодексу України.
Відповідно до ст.ст. 193, 196, 198 Земельного Кодексу України Акт встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки є невід?ємною частиною кадастрової зйомки, що включена до обов?язкових елементів Державного земельного кадастру та є єдиною Державною системою земельно-кадастрових робіт спрямованих на виникнення права власності на земельну ділянку.
Згідно ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, а державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
У відповідності до ст. 9, ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюється державним кадастровим реєстратором. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, перевіряє відповідність документів вимогам законодавства, за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації, якщо заявником подано документи не в повному обсязі, або встановлено невідповідність поданих документів вимогам законодавства.
Відповідно до ч.5 ст.79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Згідно ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
У відповідності до ст.50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.
Всупереч вимогам вказаних нормативно-правових актів, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, про неможливість та протиправність своїх дій, діючи в інтересах третьої особи, якій в подальшому було передано у приватну власність на загальних підставах земельну ділянку, в період з 20.09.2014 по 20.11.2014, було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.364 КК України - зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.
Під час судового розгляду прокурором подано клопотання про призначення судової експертизи з питань землеустрою, проведення якої просить доручити експертам Закарпатського відділення Львівського Науково дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України. Експертів, які будуть проводити експертизу попередити про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та за відмову від виконання покладених на них обов`язків.
На вирішення експертів поставити наступні запитання:
2. Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?
3. Чи впливають виявлені невідповідності на результати, які передбачені документацією.
На дослідження експертам направити матеріали кримінального провадження.
Клопотання вмотивовано тим, що за наслідками дослідження письмових доказів сторони обвинувачення виникли питання, які потребують спеціальних знань, та які не охоплені під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Зокрема, встановлено, що ОСОБА_5 прийняла до виконання технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства виготовлену на підставі розпорядження Голови Тячівської державної адміністрації Закарпатської області № 121 від 02.12.2003. При цьому, слова «районна» у назві органу відсутнє.
Відповідно до п. 2 вказаного розпорядження встановлено, що ОСОБА_7 , мешканці АДРЕСА_2 , виділено земельну ділянку розміром 2 га. у власність за межами населеного пункту Буштино в урочищі «Гандяш».
Водночас, сторона захисту у ході судового розгляду наполягає на тому, що ОСОБА_5 не порушувала вимоги діючого на час прийняття рішення земельного законодавства при внесенні відомостей до ДЗК на підставі вказаної технічної документації із землеустрою.
При цьому зазначає, що вказані питання, не входять до переліку, з приводу яких обов`язково призначається експертиза відповідно до п.п. 1-6 ч. 2 ст. 242 КПК України під час досудового розслідування.
У зв`язку з чим, постанова про проведення експертизи з приводу таких під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні не виносилася та така експертиза не проводилася.
Захисник та обвинувачена у задоволенні клопотання просили відмовити.
Представник потерпілого у судовому засіданні просив клопотання прокурора про призначення експертизи, задовольнити.
Суд, заслухавши учасників провадження дійшов наступного висновку.
Підстави та порядок проведення експертизи під час судового розгляду кримінального провадження регламентовано статтями 242, 332 КПК України.
Згідно з ч.1, 2 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:
1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;
2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;
3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.
Згідно з ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Частиною другою ст.22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше.
Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), передбачено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.
Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.
Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
Прокурором ставиться питання про проведення первинної експертизи, яка як встановлено судом під час досудового розслідування, не призначалася. Крім цього виходячи з формулювання предявленого ОСОБА_5 обвинувчення, такій не інкриміновано вчинення дій щодо підробки, перевірці належності технічної документації вимогам законодавста та інше, а звинувачується у незаконній передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_7 .
Крім цього заявляючи клопотання про проведння первинної експертизи, не наводить доводів щодо віднесення до сфери повноважень та відповідальності ОСОБА_5 на посаді державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської області, щодо перевірки відповідності технічної документації вимогам земельного законодавства. Відтак, суд приходить до висновку, що задоволення клопотання прокурора призведе до порушення вимог ст. 22 КПК України, оскільки фактично таке спрямоване на відшукування доказів у кримінальному провадженні, досудове розслідування якого вже завершено.
За змістом ст.22, п.14 ч.2 ст.36 КПК України функцію судового розгляду кримінального провадження покладено на суд, а функцію підтримання державного обвинувачення здійснюється прокурором, який, направляючи кримінальне провадження до суду для розгляду, вважав обсяг зібраних в кримінальному провадженні доказів достатнім.
За приписами ст.94 КПК України прокурор, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
З огляду на викладене суд не знаходить передбачених ст. 242, 244, 332 КПК України підстав для призначення заявленої прокурором експертизи, а відтак у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_8 , слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 242, 244, 332, 350, 372, 376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_8 про призначення по кримінальному провадженню експертизи з питань землеустрою, відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Визначити час оголошення повного тексту ухвали 7.03.2024 р. о 8 год. 40 хв.

Головуючий ОСОБА_1