Справа № 134/505/24
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2024 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника виправного центру ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів Республіки Молдова, громадянина України, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

14 березня 2024 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України, у якому він вказує, що відбув необхідну частину покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник виправного центру підтримав клопотання та просив його задовольнити, оскільки засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що згідно ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі. Враховуючи, що з дня винесення ухвали Вінницького апеляційного суду від 14 вересня 2023 року, якою засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким обмеженням волі, не минув один рік, він не підлягає умовно-достроковому звільненню.

Засуджений ОСОБА_5 подав до суду заяву, у якій просить розглянути клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без його участі, посилаючись на зайнятість на роботі, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню такого розгляду.

Заслухавши представника виправного центру, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального кодексу України, тобто є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинні повно та всебічно вивчити дані про особу засудженого.

Судом встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26 листопада 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано в строк відбутого покарання час утримання під вартою з моменту затримання (10.11.2020 року) до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку: 22.04.2022 року. Кінець строку: 10.05.2024 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10 жовтня 2020 року.

З 13 листопада 2020 року по 02 червня 2022 року засуджений ОСОБА_5 утримувався в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення не застосовувались.

З 02 червня 2022 року по 04 жовтня 2023 року засуджений ОСОБА_5 відбував покарання в ДУ «Вінницька ВК (№ 86)», до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення не застосовувались.

Ухвалою Вінницькою апеляційного суду від 14 вересня 2023 року скасовано ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 серпня 2023 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким, та постановлено застосувати до ОСОБА_5 ст. 82 КК України, замінивши йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2023 року засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк покарання час слідування під вартою до ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113) з 14 вересня 2023 року по 04 жовтня 2023 року за правилами ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_5 з 04 жовтня 2023 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)».

По прибутті в установу, після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених ОСОБА_5 був працевлаштований згідно строкового договору № 182-23 від 20 жовтня 2023 року на контрагентському об`єкті ТОВ «ПРОФІТ ІНДАСТРІ», де працює по теперішній час, поставленні завдання виконує.

Згідно характеристики, наданої ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)», засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався та один раз був заохочений. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, залучений до участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Фізкультура і спорт». Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та знайомими шляхом телефонних розмов.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання отримав одне заохочення у виді подяки, заходи стягнення не застосовувались.

Як вбачається з довідки ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» за час відбування покарання дохід засудженого ОСОБА_5 склав 30427,38 грн. (жовтень 2023 року 1901,62 грн., листопад 2023 року 7040,04 грн., грудень 2023 року 6959,12 грн., січень 2024 року 7412,40 грн., лютий 2024 року 7114,20 грн.).

Станом на 25 березня 2024 року засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 25 днів.

Разом з тим, згідно ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 є особою, яка відбуває покарання в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме в порядку заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді обмеження волі, та особою, яка була направлена у місця обмеження волі.

На підставі викладеного, в даному випадку при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 підлягають застосуванню положення ч. 8 ст. 154 КВК України.

Враховуючи, що ухвала Вінницького апеляційного суду, якою засудженому ОСОБА_5 в порядку ст. 82 КК України замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі, постановлена 14 вересня 2023 року, тобто з дня винесення ухвали не минув один рік, тому у засудженого ОСОБА_5 в силу ч. 8 ст. 154 КВК України відсутнє право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та вважає клопотання таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя