УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «САТЕЛЛИТ» на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 07.05.2024 про відмову в задоволенні заяви від 02.05.2024 про визнання ТОВ «САТЕЛЛИТ» потерпілим, у кримінальному провадженні №0000173

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «САТЕЛЛИТ» на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 07.05.2024 про відмову в задоволенні заяви від 02.05.2024 про визнання ТОВ «САТЕЛЛИТ» потерпілим, у кримінальному провадженні №0000173.

Ініціатор скарги зазначає, що слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000173 від 08.12.2022 року відкритого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України щодо неправомірних дій службових осіб Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, які полягають у зловживанні службовим становище та службовому підроблені. Так, 02.05.2024 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «САТЕЛЛИТ», звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 8, з заявою про визнання ТОВ «САТЕЛЛИТ» (8) потерпілим у кримінальному провадженні № 0000173 від 08.12.2022 року відкритого за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. Вказана заява була зареєстрована в канцелярії ТУ ДБР, розташованого у м. Києві за Вх. № 16806-24/к від 02.05.2024 року.

14.05.2024 року на поштову адресу для листування: АДРЕСА_1 , представнику ТОВ «САТЕЛЛИТ» адвокату ОСОБА_3 , від слідчого ОСОБА_4 надійшов лист, в якому знаходилось повідомлення слідчого за вих. № 16806-24/к/11- 02-8317/24 від 07.05.2024 року та копія постанови про відмову у визнанні потерпілим від 07.05.2024 року, в яких було зазначено, що 07.05.2024 року у кримінальному провадженні № 0000173 від 08.12.2022 року було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ТОВ «САТЕЛЛИТ» у вказаному кримінальному провадженні.

З листів слідчого Першого слідчого відділу ОСОБА_5 від 09.01.2024 року за № 191-24/к/11-02-493/24 та № 194-24/к/11-02-491/24 про розгляд клопотання і заяви у рамках кримінального провадження № 0000004 від 09.01.2023 року, стало відомо, що 26.12.2023 року кримінальне провадження № 0000004 від 09.01.2023 року було об`єднане з кримінальним провадженням № 0000173 від 08.12.2022 року, з визначеним номером кримінального провадження № 0000173 від 08.12.2022 року. Матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000173 від 08.12.2022 року, містять дані щодо неправомірних дій службових осіб Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, які полягають у службовому підробленні, а саме внесенні неправдивих відомостей у Рішення № 7/31-00-07-01-01-30 від 14.10.2022 року про розгляд повідомлення про неможливість вивезення первинних документів та втрату первинних документів та зловживанні службовим становищем.

Адвокат ОСОБА_3 , у скарзі зазначає, що ТОВ «САТЕЛИТ» на даний час вже понесло фактичні матеріальні збитки на суму 53 680, 00 гривень, спричиненні незаконними діями і неправомірними рішеннями службових осіб Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків. Разом з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві були надані копії відповідних документів, що підтверджують неправомірні дії службових осіб Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та завдання матеріальної шкоди ТОВ «САТЕЛЛИТ».

Як зазначає ініціатор скарги, 07.05.2024 року слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 виніс постанову, якою відмовив ТОВ «САТЕЛЛИТ» у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000173 від 08.12.2022 на підставі ч. 5 ст. 55, ст. 110 КПК України. Вказує, що слідчим під час складання постанови істотно порушено кримінально-процесуальний закон, при цьому при проведенні досудового розслідування, у супереч ч. 2 ст. 9 КПК України не вчинено всіх необхідних дій, спрямованих на визначення шкоди, та не досліджено факт спричинення такої шкоди і зокрема проігноровано, що ТОВ «САТЕЛЛИТ» понесло фактичні матеріальні збитки на суму 53 680, 00 гривень під час оскарження незаконних дій службових осіб Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «САТЕЛЛИТ» у скарзі зазначає, що постанова слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 07.05.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000173 від 08.12.2022, є необґрунтованою, протиправною, незаконною та такою, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.

У зв`язку з чим ініціатор скарги просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 винесену 07.05.2024 року про відмову ТОВ «САТЕЛЛИТ» у залученні до кримінального провадження № 0000173 від 08.12.2022 року, у якості потерпілого та зобов`язати уповноважених осіб Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві повторно розглянути заяву представника ТОВ «САТЕЛЛИТ» ОСОБА_3 від 02.05.2024 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000173 від 08.12.2022 року відкритого за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі з підстав в ній наведених, зазначив, що рішення слідчого про відмову в задоволенні заяви про визнання ТОВ «САТЕЛЛИТ» потерпілим у вказаному кримінальному провадженні є невмотивованим та необґрунтованим, просив скаргу задовольнити.

Уповноважений слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Слідча суддя заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшла наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000173 від 08.12.2022, у якому слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову від 07.05.2024 року про відмову в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «САТЕЛЛИТ» від 02.05.2024 про визнання ТОВ «САТЕЛЛИТ» потерпілим у кримінальному провадженні №0000173.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч.1 ст. 55 КПК України). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст. 55 КПК України).

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч.3 ст. 55 КПК України).

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст. 55 КПК України).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Так, слідчий у своїй постанові посилається на те, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000173, у тому числі із змісту заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «САТЕЛЛИТ», не встановлено очевидних та достатніх підстав вважати, що підприємству в результаті винесення рішення №3/31-00-07-01-01-30 від 31.08.2022 та №7/31-00-07-01-01-30 від 14.10.2022 завдано шкоди.

Всупереч положенням ст.110 КПК України, оскаржувана постанова слідчого не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, постанова взагалі не містить мотивів прийняття рішення, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слід зазначити, що ч.5 ст.55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілої особи подана особою, якій не завдано шкоди.

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 07.05.2024 вбачається, що у провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування за №0000173 від 08.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом можливого зловживання службовими особами Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України своїм службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, а також службового підроблення.

В той же час, слідчим зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, без урахування обставин, які підлягають з`ясуванню під час досудового розслідування виходячи із фабули ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, які були проведені та дають підстави вважати, що ТОВ «САТЕЛЛИТ» не було завдано шкоди.

Цитування у постанові положень кримінального процесуального закону не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.

Незважаючи на це, та не спростовуючи в постанові про відмову у визнанні потерпілим доводів відносно заподіяння ТОВ «САТЕЛЛИТ» шкоди, слідчий в порушення вимог ст.55 КПК України, відмовив у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, чим порушив його законні права та інтереси та усунув від участі у кримінальному провадженні.

Разом з тим, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідча суддя приймає рішення про скасування постанови.

Таким чином, неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого - не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, слідча суддя доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги та скасування постанови слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 07.05.2024 про відмову в задоволенні заяви від 02.05.2024 про визнання ТОВ «САТЕЛЛИТ» потерпілим, у кримінальному провадженні №0000173.

В той же час, чинним законодавством не передбачено повноважень слідчого судді, надавати вказівки слідчому щодо вчинення тих чи інших конкретних процесуальних дій, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, чи слідчих (розшукових) дій під час розслідування кримінального провадження, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом. Більш того, спроба вчинення таких дій з боку суду була б невиправданим втручанням в роботу слідчого в цілому, та в заплановану слідчим стратегію досудового розслідування у кримінальному провадженні, що прямо суперечить принципу диспозитивності, а тому в цій частині - скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «САТЕЛЛИТ» задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 07.05.2024 про відмову в задоволенні заяви від 02.05.2024 про визнання ТОВ «САТЕЛЛИТ» потерпілим, у кримінальному провадженні №0000173.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідча суддя ОСОБА_1