Справа № 461/3395/24
Провадження № 1-кс/461/2467/24
УХВАЛА
20.04.2024 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
Клопотання обґрунтовано наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи умисно, всупереч вимогам Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, будучи достовірно обізнаним про дію воєнного стану у державі та проведенням загальної мобілізації, знаючи про неможливість вільного виїзду за кордон осіб чоловічої статі призовного віку, переслідуючи корисливий мотив спрямований на особисте збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 18.04.2024, близько 21 год. 30 хв., в ході зустрічі із ОСОБА_7 на території АЗС «ОККО», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 15 000 Євро та 5 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 18.04.2024 становить 828 400 гривень, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів у вигляді транспортного засобу та водія, котрий забезпечить безперешкодне доставлення ОСОБА_7 до пункту пропуску, через який буде здійснюватися незаконне переправлення останнього через державний кордон України та усуненням перешкод шляхом незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України в супроводі невстановлених досудовим розслідуванням осіб.
Так, 05 березня 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу АЗС «ОККО», що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та особистого незаконного збагачення, в ході зустрічі із ОСОБА_8 , повідомив останньому про можливість організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України та сприянні його вчиненню, при цьому зазначивши необхідність передачі йому за вчинення указаних вище дій грошової винагороди в сумі 20 000 Євро.
Разом з тим, ОСОБА_4 , розуміючи, що організувати незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 та сприяти його вчиненню, при цьому уникнути викриття його злочинної діяльності можливо лише після залучення до вчинення злочину інших осіб, вступив в злочинну змову із невстановленими досудовим розслідуванням особами.
16.04.2024 приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи поблизу АЗС «ОККО» у місті Винники, Львівського району, Львівської області, зустрівся із ОСОБА_7 , де в ході зустрічі повідомив останньому про деталі незаконного переправлення його через державний кордон України, зокрема зазначив що організує доїзд ОСОБА_7 до пункту пропуску «Чоп-Захонь», після чого ОСОБА_7 у супроводі не встановленої досудовим розслідуванням службової особи Державної прикордонної служби України, перетне державний кордон України у зазначеному пункті пропуску.
Завершуючи свій злочинний умисел, 18.04.2024 приблизно о 21.00 год., ОСОБА_4 перебуваючи на АЗК «ОККО», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, реалізовуючи їх спільний злочинний умисел на організацію незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_7 , отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 15 000 Євро та 5 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 18.04.2024 становить 828 400 гривень, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, надання засобів у вигляді транспортного засобу та водія, котрий забезпечить безперешкодне доставлення ОСОБА_7 до пункту пропуску через який буде здійснюватися незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України та усуненням перешкод, шляхом незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України в супроводі невстановлених досудовим розслідуванням осіб.
Одразу ж після цього протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена працівниками правоохоронних органів, надані грошові кошти вилучено, а ОСОБА_4 затримано в порядку статті 208 КПК України.
У зв`язку із вище наведеним, 19.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також слідчий вказує, що враховуючи майновий стан ОСОБА_9 та беручи до уваги корисливий мотив вчинення злочину, розмір неправомірної вигоди, яка становить 15 000 Євро та 5 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 18.04.2024 становить 828 400 гривень, сторона обвинувачення приходить до висновку, що лише застава понад вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та повинна становити 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 грн. Тому просить клопотання задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.
Захисник проти задоволення клопотання заперечив. Вказав, що відсутні ризики, про які зазначає слідчий в клопотанні, та недоведені. Зазначив, що підозрюваний перебуває у скрутному матеріальному становищі. Пояснив, що ОСОБА_7 тривалий час звертався до підозрюваного із проханням переправити його через державний кордон України. ОСОБА_9 вирішив отримати кошти, проте не мав наміру переправляти когось через державний кордон, оскільки у підозрюваного відсутні можливості для вчинення таких дій. Тобто підозрюваний хотів заволодіти грошовими коштами шахрайським способом. Вказав, що підозрюваний характеризується позитивно, має двох дітей, раніше не судимий, у зв`язку із проблемами зі здоров`ям тривалий час перебував на лікуванні, дружина працює в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», річний дохід підозрюваного становить не більше 400000 грн., нерухомість у власності підозрюваного відсутня. Розмір застави, визначений слідчим у клопотанні, є завищеним та непомірним. Тому просить не визначати заставу більше 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб або обрати більш м`який запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши думку прокурора поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Встановлено, що 19.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження, а саме:
- заявою ОСОБА_7 про організацію невідомою особою незаконного перетину його через державний кордон України за грошові кошти в розмірі 20 000 євро;
- протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 15.03.2024, 20.03.2024 та 18.04.2024;
- протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 18.04.2024, згідно якого ОСОБА_7 надано імітаційні засоби у вигляді грошових купюр загальною сумою 15 000 євро та 5 000 доларів США для участі проведенні НСРД контроль за вчинення злочину, у формі спеціального слідчого експерименту відносно причетних до злочину осіб;
- протоколом проведеного 18.04.2024 поблизу АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_1 , огляду місця події в ході якого виявлено та вилучено заздалегідь ідентифіковані імітаційні засоби у вигляді грошових купюр загальною сумою 15 000 євро та 5 000 доларів США;
- протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного ОСОБА_4 , складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що злочин, який інкримінуються ОСОБА_4 є тяжким, у разі доведення вини може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, та останній, будучи обізнаним про покарання, що загрожує за інкримінований йому злочин, з метою уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків, експертів та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину), підтверджується, зокрема, характером і способом вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному. Також треба врахувати ту обставину, що на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Відповідно, ОСОБА_4 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення злочинів.
На підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вказує те, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку із чим, ОСОБА_4 може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показаннями свідків та осіб, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.
Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_4 злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може залишити місце свого постійного проживання та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 3 ст. 332 КК України, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначеним у клопотанні. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підозрюваний позитивно характеризується, одружений, має на утриманні двох дітей, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , яка навчається в Національному університеті «Львівська політехніка». При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб вчинення злочину підозрюваною, наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Суд, враховуючи викладені ризики, обставини вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , приходить до висновку про необхідність обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної щодо виконання нею процесуальних рішень не в силі.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;
5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу.
Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який не підпадає під вищезазначений перелік, суд вважає за можливе призначити заставу.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.
Визначаючи розмір застави, суд враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з корисливих мотивів. У судовому засіданні було встановлено, що у власності ОСОБА_4 відсутнє нерухоме майно, річний дохід становить не більше 400000 грн. Крім того, підозрюваний має постійне місце проживання, є одружений, дружина працює в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», має на утриманні двох дітей, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , яка навчається в Національному університеті «Львівська політехніка».
Тому з врахуванням матеріального стану підозрюваного, враховуючи вимоги законодавства про те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 242240 грн.
Суд, враховуючи наведене та обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України, приходить до висновку про те, що застава в розмірі в розмірі 242240 грн. здатна забезпечити ОСОБА_4 виконання покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останньої ухилитися від органів досудового розслідування та суду.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
При цьому підозрюваному роз`яснюється, що при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді застави на нього на визначений нижче строк покладаються нижчеперелічені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
Також підозрюваному і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового розслідування та/або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі внесення застави щодо підозрюваного, стосовно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя,
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 16.06.2024 року.
Визначити ОСОБА_4 розмір застави в сумі 242240 грн.
У разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 16.06.2024 року покласти на нього наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;
2) не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1