Справа 489/280/18
Кримінальне провадження 1-кп/489/72/24
УХВАЛА

13 березня 2024 м. Миколаїв Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

із секретарем судових

засідань ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньо освітою, працюючого неофіційно, вдівця, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив.

27.12.2017 о 14:05 ОСОБА_4 , маючи намір на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні супермаркету ТОВ "АТБ-МАРКЕТ", розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 2-Д/2, діючи за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступу викрав товар, а саме дві банки червоної ікри по 120 гр. кожна "Парамушир лососева Зерниста" вартістю по 114,58 грн. кожна, 309 гр. ковбаси "М`ясна лавка Золотиста" вартістю 55,71 грн. та 319 гр. ковбаси "М`ясна Лавка Єврейська" вартістю 57,82 грн., але злочин до кінця не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий з викраденим товаром працівниками служби охорони супермаркету ТОВ "АТБ-МАРКЕТ".

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення майна.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що за обставин, викладених в обвинувальному акті, 27.12.2017 року він намагався викрасти продукцію з магазину "АТБ". У вчиненому кається.

У судовому засідання обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення від кримінальної відповідальності, в зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечувала проти клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України, певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

Також, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України станом на час скоєння відносилось до злочинів середньої тяжкості; згідно вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесено зміни до КК України, згідно яких злочин за ч.1 ст.185 КК України є проступком, який карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Крім цього, Законом № 2617-VIII внесено зміни до Загальної частини КК України, зокрема - до ст. 49 КК України.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 49 КК України (в редакції, яка діяла до внесення змін Законом № 2617-VIII) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ст. 49 ч.1 п.2 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ст. 5 ч.1 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України (в редакції, яка діяла до внесення змін Законом № 2617-VIII) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин. Також, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З матеріалів справи вбачається що ОСОБА_4 не вчиняв нових кримінальних правопорушень та не притягувався до кримінальної відповідальності.

Матеріалами кримінального провадження встановлено що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, вчиненого 27.12.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України ( в редакції Закону України № 2617-VIII), на момент розгляду судом справи минув строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ч.3 ст.49 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

ОСОБА_4 перебував у розшуку з 26.11.2020 по 31.03.2021.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.02.2023 по справі № 735/1121/20 зробила такий висновок щодо застосування норми права (ст. 49 КК України).

У разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення (п. 59).

Кримінальний проступок ОСОБА_4 вчинив 27.12.2017, строк притягнення до кримінальної відповідальності спливав 27.12.2020. У зв`язку з оголошенням обвинуваченого 26.11.2020 у розшук, вказаний строк зупинився та подовжується на строк знаходження обвинуваченого у розшуку 4 місяці 5 днів, тобто сплив 02.05.2021.

Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення (п. 60).

В даному випадку диференційований строк, передбачений частиною першою статті 49 КК, подовжений на період ухилення сплив раніше за встановлений ч.2 ст. 49 КК України загальний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Отже, суд вислухавши обвинуваченого, думку прокурора щодо клопотання, з урахуванням вищевикладеного, прийшов до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

На підставі ст.ст.4, 5, 49 КК України, керуючись ст. ст. 284, 285-286, 288, 372, 395 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0006335 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1