БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01.04.2024
Єдиний унікальний номер 946/6871/23
Провадження № 1-кп/497/45/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду міста Болград Одеської області, кримінальне провадження №0000585 від 06.04.2023 року за обвинуваченням відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одружений, працює старшим охоронцем Центру захисту та сприяння розвитку торгівлі, не інваліда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 виданого 01.09.2017 року органом №5129, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Калчева Болградського району Одеської області, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не інваліда, з неповною вищою освітою, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії КК №641991 виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 28.05.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст.1 Закону України від 04.11.1991 № 1777-ХІІ «Про державний кордон України» (далі - Закон № 1777-ХІІ) де зазначено, що державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно ст.3 Закону № 1777-ХІІ державний кордон України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, встановлюється:

1) на суші - по характерних точках і лініях рельєфу або ясно видимих орієнтирах;

2) на морі - по зовнішній межі територіального моря України;

3) на судноплавних річках - по середині головного фарватеру або тальвегу річки; на несудноплавних річках (ручаях) - по їх середині або по середині головного рукава річки; на озерах та інших водоймах - по прямій лінії, що з`єднує виходи державного кордону України до берегів озера або іншої водойми. Державний кордон України, що проходить по річці (ручаю), озеру чи іншій водоймі, не переміщується як при зміні обрису їх берегів або рівня води, так і при відхиленні русла річки (ручаю) в той чи інший бік;

4) на водосховищах гідровузлів та інших штучних водоймах - відповідно до лінії державного кордону України, яка проходила на місцевості до їх заповнення;

5) на залізничних і автодорожніх мостах, греблях та інших спорудах, що проходять через прикордонні ділянки судноплавних і несудноплавних річок ручаїв), - по середині цих споруд або по їх технологічній осі, незалежно від проходження державного кордону України на воді».

Відповідно до ст. 9 Закону № 1777-ХІІ, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь- якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Також, у відповідності до ст. 11 вказаного Закону № 1777-ХІІ, зазначено, що особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно, що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю. У відповідних випадках здійснюється також санітарно- карантинний, ветеринарний і фітосанітарний контроль, контроль за вивезенням з території України культурних цінностей та інший контроль. Контроль організується і здійснюється у встановленому актами законодавства України порядку.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України від 05.11.2009 № 1710-VI «Про прикордонний контроль» (далі - Закон № 1710-УІ), прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1710-УІ, прикордонний контроль і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів здійснюються: 1) у пунктах пропуску через державний кордон; 2) поза пунктами пропуску у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті; 3) на території суміжних держав у порядку, передбаченому статтею 26 цього Закону.

Перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються у пунктах пропуску через державний кордон протягом часу роботи такого пункту. Час роботи пункту пропуску через державний кордон, який не працює цілодобово, зазначається на Інформаційному стенді перед в`їздом до нього.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Термін дії воєнного стану в подальшому продовжено строками на 30 днів Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022 та строками на 90 днів Указами Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 та № 573/2022 від 12.08.2022, які затверджено Верховною Радою України відповідними Законами України «Про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх страв України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, в п.3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються Законом.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону, у період воєнного стану, передбачений Правилами перетинання державного кордону громадянами України», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що не пізніше 02.03.2023, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, розуміючи, що на території України введено воєнний стан та наявна заборона виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, заздалегідь вступивши в злочинну змову з ОСОБА_7 , та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження (надалі Особа_1), спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Молдова поза межами офіційних пунктів пропуску громадян України та, діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій, домовився здійснити переправлення громадянин України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за грошову винагороду у розмірі 4500 доларів США, та в подальшому здійснив вказане за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 , реалізуючи спільний протиправний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, підшукуючи осіб, які цікавляться виїздом за кордон, отримав телефонний дзвінок в месенджері «WhatsApp» від ОСОБА_11 , який в свою чергу дізнався про номер ОСОБА_9 від знайомих, та домовився про зустріч з приводу переправлення через державний кордон України.

В подальшому, 02.03.2023, перебуваючи в м. Болград Одеської області, в заздалегідь обумовленому місці і часі ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_11 та повідомив останньому яким саме чином буде здійснено його переправлення через державний кордон України, а саме те, що він спільно з іншими особами налагодив канал незаконного переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Молдова за грошову винагороду у розмірі 5000 доларів США.

Також, в ході вказаної розмови ОСОБА_9 погодився здійснити переправлення через державний кордон України знайомого ОСОБА_11 - ОСОБА_12 .

В подальшому, 21.04.2023 ОСОБА_9 , реалізуючи спільний протиправний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, підшукуючи осіб, які цікавляться виїздом за кордон, отримав телефонний дзвінок в месенджері «WhatsApp» від ОСОБА_12 , та домовився про зустріч з приводу переправлення через державний кордон України.

В подальшому, 25.04.2023 приблизно о 19.00 годині Особа_1, використовуючи транспортний засіб «ВАЗ-2108» державний номерний знак НОМЕР_4 , прибула для зустрічі з ОСОБА_12 , який згідно попередньої домовленості з ОСОБА_9 , очікував на території АЗС «Петромол», розташованої на автошляху М15 біля с. Кирнички Ізмаїльського району Одеської області, більш точна адреса не встановлена.

В ході зустрічі Особа_1, з метою унеможливлення притягнення до кримінальної відповідальності здійснила заходи конспірації своєї та інших осіб у злочинній змові протиправної діяльності, шляхом спостереження зі сторони за поведінкою ОСОБА_12 , запитування останньому перевірочних питань.

Впевнившись у свій безпеці, Особа_1, також дочекалась прибуття на вказану АЗС ОСОБА_11 . Надалі, Особа_1 продовжила вести перевірочну співбесіду з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , після якої підтвердила останнім у дійсності намірів ОСОБА_9 у забезпеченні виконання ним умов незаконного перетину державного кордону України, та перевезла їх на автомобілі «ВАЗ- 2108» державний номерний знак НОМЕР_4 до автомобіля таксі, замовленого ОСОБА_11 на трасі М15 для прибуття до м. Ізмаїл Одеської області, попередивши про подальшу зустріч для незаконного перетину державного кордону України.

В подальшому, 26.04.2023 приблизно о 12.00 годині ОСОБА_9 разом з Особою_1, перебуваючи біля залізничного вокзалу м. Ізмаїл, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , порадами та вказівками запевнили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у безперешкодному перетину державного кордону України до Республіки Молдова за грошову винагороду, визначену в ході розмови в розмірі 4500 доларів США, при цьому ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_12 завдаток грошової винагороди у розмірі 1000 доларів США з розрахунку по 500 доларів за одну особу. Після цього, ОСОБА_9 та Особа_1 попередили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про очікування сприятливих умов, у разі наявності яких одразу зустрінуться для забезпечення незаконного перетину державного кордону України.

Далі, 30.04.2023 приблизно об 11.30 годині ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «Fiat Albea», державний номерний знак НОМЕР_5 , зустрів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поблизу магазину «Копійка», розташованого по пр. Миру, 12 в місті Ізмаїл Одеської області, після чого залучивши невстановлену особу для безперешкодного перевезення через блок-пости Ізмаїльського та Болградського районів Одеської області, здійснив перевезення ОСОБА_12 до м. Болград Одеської області на автомобілі марки «Fiat Albea», державний номерний знак НОМЕР_5 , а невстановлена особа в свою чергу перевезла туди ж ОСОБА_11 на автомобілі марки «Меrcedes» з невстановленим номером.

Після прибуття до м. Болград Одеської області, ОСОБА_11 пересів до автомобіля марки «Fiat Albea», державний номерний знак НОМЕР_5 , в салоні якого знаходились ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Знаходячись у автомобілі марки «Fiat Albea», державний номерний знак НОМЕР_5 , біля будинку АДРЕСА_6 , ОСОБА_9 запевнив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про здійснення переходу через державний кордон України за допомогою інших невстановлених осіб, в тому числі на території Республіки Молдова, за що зажадав отримання останньої частини грошової винагороди в сумі 4000 доларів США, які ОСОБА_12 за попередньою домовленістю надав ОСОБА_9 у вказаному автомобілі, а ОСОБА_11 за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 пообіцяв віддати зазначену суму грошових коштів через свою рідну бабусю, яка мешкає в АДРЕСА_5 , після фактичного перетину державного кордону України.

Того ж дня, приблизно о 15.40 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Болград Одеської області на автомобілі марки «Fiat Albea», державний номерний знак НОМЕР_5 , в якому також знаходились ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підібрав та посадив до салону вказаного автомобіля ще одну невстановлену особу чоловічої статі, яка також планувала незаконно перетнути державний кордон України в обхід офіційних пунктів пропуску до Республіки Молдова.

Після чого, приблизно о 16.00 годині ОСОБА_9 , перебуваючи навпроти житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , висадив з вказаного автомобіля ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще одну невстановлену особу, надавши вказівку очікувати на вулиці інший автомобіль, водій якого перевезе їх на транспортному засобі через державний кордон України до Республіки Молдова.

Після від`їзду ОСОБА_9 приблизно о 16.01 годині до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще однієї невстановленої особи, яка також планувала незаконно перетнути державний кордон України, під`їхав автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_7 , який в свою чергу, реалізуючи спільний протиправний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, здійснив перевезення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще однієї невстановленої особи в обхід офіційних прикордонних пунктів пропуску до прикордонної ділянки, розташованої біля села Городнє Болградського району Одеської області, та яка безпосередньо межує з державним кордоном України з Республікою Молдовою.

З метою унеможливлення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , здійснив заходи конспірації своєї та інших осіб у злочинній змові протиправної діяльності, шляхом надання вказівки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще одній невстановленій особі, яка також планувала незаконно перетнути державний кордон України, заборони будь-кому писати телефонні повідомлення з подальшим вимкненням мобільних телефонів, а також сфотографував паспортні сторінки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще однієї невстановленої особи.

Закінчуючи реалізацію спільного злочинного плану, ОСОБА_7 , 30.04.2023 о 17.00 годині висадив з автомобіля ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще одну невстановлену особу, яка також планувала незаконно перетнути державний кордон України, та вказав напрямок руху через лінію розмежування державного кордону України з Республікою Молдовою у вигляді земельного рву, зазначивши про очікування на території Республіки Молдова ще однієї невстановленої особи, яка допоможе у безперешкодному пересуванні та знаходженні на території вказаної держави, що і було здійснено останніми.

Зазначеним чином, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 , та Особою_1, закінчили реалізацію їх спільного злочинного плану.

Таким чином, ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

ОСОБА_7 , обвинувачується у тому, що не пізніше 02.03.2023, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, розуміючи, що на території України введено воєнний стан та наявна заборона виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, заздалегідь вступивши в злочинну змову з ОСОБА_9 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження і надалі Особа_1, спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Молдова поза межами офіційних пунктів пропуску громадян України та, діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій, домовився з останніми здійснити переправлення громадянин України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за грошову винагороду у розмірі 4500 доларів США за одну особу, та в подальшому здійснив вказане за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 , реалізуючи спільний протиправний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, підшукуючи осіб, які цікавляться виїздом за кордон, отримав телефонний дзвінок в месенджері «WhatsApp» від ОСОБА_11 , який в свою чергу дізнався про номер ОСОБА_9 від знайомих, та домовився про зустріч з приводу переправлення через державний кордон України.

В подальшому, 02.03.2023, перебуваючи в м. Болград Одеської області, в заздалегідь обумовленому місці і часі ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_11 та повідомив останньому яким саме чином буде здійснено його переправлення через державний кордон України, а саме те, що він спільно з іншими особами налагодив канал незаконного переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Молдова за грошову винагороду у розмірі 5000 доларів США.

Також, в ході вказаної розмови ОСОБА_9 погодився здійснити переправлення через державний кордон України знайомого ОСОБА_11 - ОСОБА_12 .

В подальшому, 21.04.2023 ОСОБА_9 , реалізуючи спільний протиправний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, підшукуючи осіб, які цікавляться виїздом за кордон, отримав телефонний дзвінок в месенджері «WhatsApp» від ОСОБА_12 , та домовився про зустріч з приводу переправлення через державний кордон України.

В подальшому, 25.04.2023 приблизно о 19.00 годині Особа_1, використовуючи транспортний засіб «ВАЗ-2108» державний номерний знак НОМЕР_4 , прибула для зустрічі з ОСОБА_12 , який згідно попередньої домовленості з ОСОБА_9 , очікував на території АЗС «Петромол», розташованої на автошляху М15 біля с. Кирнички Ізмаїльського району Одеської області, більш точна адреса не встановлена.

В ході зустрічі Особа_1, з метою унеможливлення притягнення до кримінальної відповідальності здійснила заходи конспірації своєї та інших осіб у злочинній змові протиправної діяльності, шляхом спостереження зі сторони за поведінкою ОСОБА_12 , запитування останньому перевірочних питань.

Впевнившись у свій безпеці, Особа_1, також дочекалась прибуття на вказану АЗС ОСОБА_11 . Надалі, Особа_1 продовжила вести перевірочну співбесіду з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , після якої підтвердила останнім у дійсності намірів ОСОБА_9 у забезпеченні виконання ним умов незаконного перетину державного кордону України, та перевезла їх на автомобілі «ВАЗ- 2108» державний номерний знак НОМЕР_4 до автомобіля таксі, замовленого ОСОБА_11 на трасі М15 для прибуття до м. Ізмаїл Одеської області, попередивши про подальшу зустріч для незаконного перетину державного кордону України.

В подальшому, 26.04.2023 приблизно о 12.00 годині ОСОБА_9 разом з Особою_1, перебуваючи біля залізничного вокзалу м. Ізмаїл, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , порадами та вказівками запевнили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у безперешкодному перетину державного кордону України до Республіки Молдова за грошову винагороду, визначену в ході розмови в розмірі 4500 доларів США, при цьому ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_12 завдаток грошової винагороди у розмірі 1000 доларів США з розрахунку по 500 доларів за одну особу. Після цього, ОСОБА_9 та Особа_1 попередили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про очікування сприятливих умов, у разі наявності яких одразу зустрінуться для забезпечення незаконного перетину державного кордону України.

Далі, 30.04.2023 приблизно об 11.30 годині ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «Fiat Albea» державний номерний знак НОМЕР_5 , зустрів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поблизу магазину «Копійка», розташованого по пр. Миру, 12 в місті Ізмаїл Одеської області, після чого залучивши невстановлену особу для безперешкодного перевезення через блок-пости Ізмаїльського та Болградського районів Одеської області, здійснив перевезення ОСОБА_12 до м. Болград Одеської області на автомобілі марки «Fiat Albea», державний номерний знак НОМЕР_5 , а невстановлена особа в свою чергу перевезла туди ж ОСОБА_11 на автомобілі марки «Меrсedes» з невстановленим номером.

Після прибуття до м. Болград Одеської області, ОСОБА_11 пересів до автомобіля марки «Fiat Albea», державний номерний знак НОМЕР_5 , в салоні якого знаходились ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Знаходячись у автомобілі марки «Fiat Albea», державний номерний знак НОМЕР_5 , біля будинку АДРЕСА_6 , ОСОБА_9 запевнив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про здійснення переходу через державний кордон України за допомогою інших невстановлених осіб, в тому числі на території Республіки Молдова, за що зажадав отримання останньої частини грошової винагороди в сумі 4000 доларів США, які ОСОБА_12 за попередньою домовленістю надав ОСОБА_9 у вказаному автомобілі, а ОСОБА_11 за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 пообіцяв віддати зазначену суму грошових коштів через свою рідну бабусю, яка мешкає в АДРЕСА_5 , після фактичного перетину державного кордону України.

Того ж дня, приблизно о 15.40 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Болград Одеській області на автомобілі марки «Fiat Albea», державний номерний знак НОМЕР_5 , в якому також знаходились ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підібрав та посадив до салону вказаного автомобіля ще одну невстановлену особу чоловічої статі, яка також планувала незаконно перетнути державний кордон України в обхід офіційних пунктів пропуску до Республіки Молдова.

Після чого, приблизно о 16.00 годині ОСОБА_9 , перебуваючи навпроти житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , висадив з вказаного автомобіля ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще одну невстановлену особу, надавши вказівку очікувати на вулиці інший автомобіль, водій якого перевезе їх на транспортному засобі через державний кордон України до Республіки Молдова.

Після від`їзду ОСОБА_9 приблизно о 16.01 годині, до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще однієї невстановленої особи, яка також планувала незаконно перетнути державний кордон України, під`їхав автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_7 , який в свою чергу, реалізуючи спільний протиправний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, здійснив перевезення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще однієї невстановленої особи в обхід офіційних прикордонних пунктів пропуску до прикордонної ділянки, розташованої біля села Городнє Болградського району Одеської області, та яка безпосередньо межує з державним кордоном України з Республікою Молдовою.

З метою унеможливлення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , здійснив заходи конспірації своєї та інших осіб у злочинній змові протиправної діяльності, шляхом надання вказівки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще однієї невстановленої особи, яка також планувала незаконно перетнути державний кордон України, заборони будь-кому писати телефонні повідомлення з подальшим вимкненням мобільних телефонів, а також сфотографував паспортні сторінки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще однієї невстановленої особи.

Закінчуючи реалізацію спільного злочинного плану, ОСОБА_7 , 30.04.2023 о 17.00 годині висадив з автомобіля ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ще одну невстановлену особу, яка також планувала незаконно перетнути державний кордон України, та вказав напрямок руху через лінію розмежування державним кордоном України з Республікою Молдовою у вигляді земельного рву, зазначивши про очікування на території Республіки Молдова ще однієї невстановленої особи, яка допоможе у безперешкодному пересуванні та знаходженні на території вказаної держави, що і було здійснено останніми.

Зазначеним чином, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_9 та Особою_1 закінчили реалізацію їх спільного злочинного плану.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

11 березня 2024 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні - прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_13 , якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000585 від 06.04.2023 з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_10 (свідоцтво №003001, видане 17.05.2017 Радою адвокатів Одеської області), на підставі статей 468-470, 472, 473 Кримінального процесуального кодексу України, у приміщенні кабінету №116 Одеської обласної прокуратури за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, уклали угоду про визнання ОСОБА_9 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України (т.2 а.с.1-12).

11 березня 2024 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні - прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_13 , якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000585 від 06.04.2023 з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншого боку, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 , (свідоцтво № 1334, видане 01.03.2005 Радою адвокатів Одеської області), на підставі статей 468-470, 472, 473 Кримінального процесуального кодексу України, у приміщенні кабінету №116 Одеської обласної прокуратури за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, уклали угоду про визнання ОСОБА_7 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України (т.2 а.с.13-25).

Виходячи зі змісту даних угод, прокурор та кожний обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій кожного з них за ч.3 ст.332 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, активно сприяли досудовому розслідуванню кримінального провадження та щиро розкаялися у вчиненому.

Щодо покарання:

Сторони при укладенні угоди врахували відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючі покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 обставини, а саме - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченим.

При укладанні угоди також враховано, що під час судового розгляду ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ініційовано перерахування внесеної застави у сумі 214 720.00 гривень та 536 800.00 гривень відповідно, на потреби Збройних сил України.

Також враховано дані щодо особи кожного обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які раніше не судимі, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, кожний має постійне місце проживання та реєстрації, кожний після вчиненого повністю усвідомив суспільну небезпеку своїх дій та своєю поведінкою сприяли з`ясуванню обставин вчинення злочинів.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, з урахуванням особи кожного обвинуваченого, які на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, мають постійне місце проживання та реєстрації, сторони погодилися на застосування при призначенні ОСОБА_9 , ОСОБА_7 покарання з застосуванням ст. 69 КК України, а саме: призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі та не призначати додаткові покарання, що передбачені як обов`язкові.

Також, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи кожного обвинуваченого, які раніше не судимі, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, мають постійне місце проживання та реєстрації, після вчиненого кожний з них повністю усвідомив суспільну небезпеку своїх дій та своєю поведінкою сприяли з`ясуванню обставин вчинення злочину, а також ініціювали перерахування застави на потреби Збройних сил України, сторони погодилися на застосування при призначенні ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покарання ст. 75 КК України.

Таким чином, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особу кожного з них, відсутність обставин, які обтяжують покарання, сторони погодилися на призначення ОСОБА_9 , ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі 5 (п`ять) років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України із покладенням на обвинувачених обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ..

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

При цьому, судом встановлено, що кожний обвинувачений ОСОБА_9 , ОСОБА_7 цілком розуміють права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до кожного з них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь - яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді.

Також в судовому засіданні кожний обвинувачений ОСОБА_9 та ОСОБА_7 беззастережно визнали свою вину та надали суду згоду на призначення узгодженого між кожним з них та прокурором виду та розміру покарання.

Згідно зі ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України сторони узгодили при призначенні ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покарання застосувати ст. 69 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.332 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк та покласти на кожного з них обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

При цьому суд приймає до уваги особистість кожного обвинуваченого та усі надані докази, які характеризують кожного обвинуваченого окремо.

Обвинувачений ОСОБА_9 цілком і беззаперечно визнав свою винуватість, щиро кається, активно сприяв досудовому розслідуванню в цьому кримінальному провадженні, надав згоду на перерахування внесеної застави у повному обсязі на потреби ЗСУ, є громадянином України (т.2 а.с.137), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (т.2 а.с.140), має постійне місце реєстрації і проживання (т.2 а.с.180), на «Д» обліку і лікаря нарколога і психіатра не перебуває (т.2 а.с.176, 178), офіційно працевлаштований в ТОВ «Центр захисту, сприяння та розвитку торгівлі» на посаді старшого охоронника відділу охорони (т.2 а.с.179).

Обвинувачений ОСОБА_7 цілком і беззаперечно визнав свою винуватість, щиро кається, активно сприяв досудовому розслідуванню в цьому кримінальному провадженні, надав згоду на перерахування внесеної застави у повному обсязі на потреби ЗСУ, є громадянином України, має офіційне місце реєстрації: АДРЕСА_3 та фактичне місце проживання (т.2 а.с.117), раніше не судимий (т.2 а.с.119), має міцні соціальні зв`язки, одружений з 14.12.2005 року (т.2 а.с.29, 81); на утриманні перебувають двоє дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є інвалідом з дитинства (т.2 а.с.26, 27, 82), потребує стороннього догляду та постійного медичного спостереження та лікування (т.2 а.с.53-65), ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.2 а.с.28, 83), має вищу освіту (т.2 а.с.30-36), є фізичною особою підприємцем з 16.09.2022 року: вид діяльності вантажний автомобільний транспорт (т.2 а.с.37-52), для здійснення підприємницької діяльності укладає відповідні цивільно-правові угоди: 31.05.2023 року договір про надання транспортно-експедиторських послуг вантажним автомобілем (т.2 а.с.71-75), проживає в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_4 (т.2 а.с.67-69), за місцем проживання характеризується позитивно (т.2 а.с.70)

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Отже, встановивши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винних, фактичних обставин вчиненого злочину, які у судовому засіданні знайшли своє підтвердження, поведінку обвинувачених після вчиненого інкримінованого їм кримінального правопорушення, які у своїй сукупності свідчать про можливість застосування до обвинувачених ст.69 КК України, суд вважає за можливе призначити узгоджене сторонами основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 332 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 3 (три) роки та покласти на кожного з них обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Так, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю. Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину.

Відповідно до п. 19 Постанови якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня. При прийнятті такого рішення у вироку мають бути наведені відповідні мотиви; посилатися на статтю 69 КК України непотрібно.

Суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У такому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років (ст. 75 КК України).

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, призначене із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.332 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо кожний з них окремо протягом визначеного іспитового строку 3роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на кожного з них обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: -періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинувачених від реального відбування покарання, суд враховує принцип необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, принцип «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», 1950 року.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Таким чином, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи кожного обвинувачуваного окремо, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 , ОСОБА_7 покарання в умовах без ізоляції від суспільства з застосуванням умовного звільнення від відбування покарання, що буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Прокурор наполягав на затвердженні угод, захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_8 відповідно, не мали заперечень проти затвердження угод відносно кожного обвинуваченого окремо.

Також судом встановлено, що умови кожної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості, укладених між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні - прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_13 та кожним обвинуваченим ОСОБА_9 та окремо з ОСОБА_7 , призначення кожному обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Щодо запобіжного заходу:

В судовому засіданні 12.03.2024 року захисником обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 подано клопотання про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання з покладенням ряду обов`язків (т.2 а.с.84-92).

В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що 24.05.2023 року ухвалою Одеського апеляційного суду було застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.06.2023 року, з правом внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 гривень, яку внесено заставодавцем ОСОБА_16 24.05.2023 року, та 25.05.2023 року ОСОБА_9 був звільнений з-під варти під заставу.

Обвинувачений підтримав дане клопотання наполягав на його задоволенні.

Наразі обвинувачений надав письмову згоду на перерахування суми внесеної застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗСУ (т.2 а.с.170).

Заставодавець ОСОБА_17 надав суду письмову заяву, згідно якої просив провести судове засідання у його відсутність, підтвердив факт сплати ним коштів у якості застави за обвинуваченого ОСОБА_9 в розмірі 214720.00 гривень, надав згоду на перерахування суми застави в розмірі 214 720.00 гривень на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (а.с.163-169, 171).

Прокурор підтримав клопотання обвинуваченого та його захисника, вказуючи на те, що перерахування застави на користь ЗСУ є однією з умов укладеної угоди про визнання винуватості.

Аналогічне клопотання в судовому засіданні 12.03.2024 року подано захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання з покладенням ряду обов`язків (т.2 а.с.93-104).

Дане клопотання захисник обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень, яку сплачено 06.07.2023 року заставодавцем ОСОБА_14 , та підозрюваний був звільнений з під варти.

У зв`язку із військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України на території України проваджене воєнний стан. Враховуючи вищевикладене, поточний стан країни, обвинувачений за згодою заставодавця бажає перерахувати вказані грошові кошти, внесені в якості застави, на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

Обвинувачений підтримав дане клопотання. Подав власноручно написану заяву про перерахування внесеної застави на спеціальний рахунок Збройних Сил України в розмірі 536 800.00 гривень (т.2 а.с.163).

Заставодаць ОСОБА_14 , будучи належним чином повідомленим про час та дату судового розгляду, до суду не прибув. Однак на електронну адресу суду надіслав заяву, про проведення судового розгляду у його відсутність в зв`язку з перебування за межами України, та надав згоду на перерахування внесеної ним суми застави в розмірі 536 800.00 гривень на потреби ЗСУ (т.2 а.с.164-166).

Прокурор підтримав клопотання обвинуваченого та його захисника, вказуючи на те, що перерахування застави на користь ЗСУ є однією з умов укладеної угоди про визнання винуватості.

Дослідивши доводи заявлених клопотань, докази додані до цих клопотань, заслухавши пояснення обвинувачених та їх захисників, думку прокурора, прийнявши до уваги згоду заставодаців, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст. 616 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого слідчий суддя, суд має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного (обвинуваченого) зобов`язання? виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу.?

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе задовольнити клопотання обвинувачених та їх захисників, взявши до уваги згоду заставодавців, змінити запобіжний захід, застосований до кожного обвинуваченого у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Суми внесених застав перерахувати на спеціальний рахунок Збройних Сил України для цілей оборони України, а саме: НОМЕР_7 .

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Представником власника майна ОСОБА_18 - адвокатом ОСОБА_10 подано клопотання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеса ОСОБА_19 від 05.05.2023 року, а саме на транспортний засіб «FiatAlbea», держаний номерний знак НОМЕР_5 (VINNM20997) із ключами до замку запалювання; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 (т.1 а.с.228-249).

Присутні сторони кримінального провадження не заперечували щодо задоволення даного клопотання.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

А відтак, підлягають скасуванню усі заходи забезпечення кримінального провадження, що застосовані на підставі:

- ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05.05.2023 року, справа №947/13463/23, провадження № 1-кс/947/5507/23 (т.2 а.с.107-108);

- ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 07.07.2023 року, справа №947/12242/23, провадження № 1-кс/947/8612/23 (т.2 а.с.111-113);

- ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 07.07.2023 року, справа №947/12242/23, провадження № 1-кс/947/8614/23 (т.2 а.с.114-116).

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Речові докази (т.2 а.с.109-110):

1) грошові кошти в сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США номіналом по 100 доларів США та серією купюр: KT24880225A, KB20345650K, HK53085488B, CF52560920A, KB25652646R, KJ40249851A, KF59330897D, KK63297361C, HK2439872D, AB51400912E, KB79038933N, KB91069771B, HB35779429I, HB93007630U, KD85768960A, HJ71120848A, KD97499226A, FL03700371C, HB16224884M, HB22597857G, HK15749337C, KB64268330M, HK14722142D, AE22173621A, KK16482344C підлягають поверненню ОСОБА_9 .

2) мобільний телефон Redmi imei: НОМЕР_9 з сім-картками: НОМЕР_10 та НОМЕР_11 ; - мобільний телефон NOMI imei: НОМЕР_12 з сім-карткою Vodafon; -посвідчення водія серії НОМЕР_13 ; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 - підлягають поверненню ОСОБА_9 .

3) грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США номіналом по 100 доларів США та серією купюр:

KB30981431B, HK37750660B, HB98026413N, KC15644687A, FB50321725B, HB57892741C, HC49662169A, KB35697073E, KF79576302C, AB82399560J, KB93908592J, HB80620319K, KB43823898F, KB49523839H, KB86272823E, HB48468333F, KB86940426F, KL70669219A, HB92845733M, HL96510356F, HD48077160A, HC82197053A, FE35544933A, HC75283616F, KB92054513C, KF54976612C, HE65034056C, KL14556825C, KI09486733A, AB90458805E, HB84782472B, FG83216415A, KB86100069A, HB35760355L, HD41381710A, HL27310582F, KI84015530A, KB30874937L, HB51399779Q, HL02657021E, DI83053617A, FK01184697B, AB32330736N, HF26369488F, KB28834500A, KD23477570B, AB32017353Q, AH65145885A, KB24571669K, KF86439360B звернути в дохід держави.

4) мобільний телефон «Iphone 13» imei: НОМЕР_14 з сім-карткою lifecell підлягає поверненню ОСОБА_20 : АДРЕСА_8 ;

5) транспортний засіб «FiatAlbea», держаний номерний знак НОМЕР_5 (VINNM20997) із ключами до замку запалювання підлягає поверненню власнику ОСОБА_18 : АДРЕСА_9 .

6) мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A04», ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , з сім картками НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ; грошові кошти в сумі 950 доларів США номіналом по 100 доларів США серіями: СВ33079461А, AG10962135B, AB83964406K, AB73497148F, AB88617606E, AB05398324L, AK07479403B, AB36773105Q, KD0051514AA, та номіналом 50 доларів США серією МВ36880179B підлягають повернути ОСОБА_7 .

7) мобільний телефон марки «iPhone 11», ІМЕІ 1: НОМЕР_18 , ІМЕІ 2: НОМЕР_19 , з сім картою НОМЕР_20 підлягають повернути ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає: АДРЕСА_10 .

Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 174, 179, 201, 314, 373, 374, 468-476, 615, 616 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 березня 2024 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні - прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України у кримінальному провадженні № 0000585 від 06.04.2023року.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 березня 2024 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні - прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України у кримінальному провадженні № 0000585 від 06.04.2023.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та з застосуванням ст.69 КК України, призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без призначення додаткового обов`язкового покарання у виді права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання, з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти, згідно з вимогами ч.4 ст.76 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_9 , що звільнений від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 3 (трьох) років з моменту ухвалення вироку.

В силу положень ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_9 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 01.04.2024 року.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та з застосуванням ст.69 КК України, призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без призначення додаткового обов`язкового покарання у виді права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти, згідно з вимогами ч.4 ст.76 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_7 , що звільнений від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 3 (трьох) років з моменту ухвалення вироку.

В силу положень ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 01.04.2024 року.

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді застави в розмірі 214 720.00 гривень змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

До набрання вироком законної сили покласти на засудженого ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місце роботи.

Роз`яснити ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заставу в розмірі 214 720.00 гривень, внесену 24.05.2023 року заставодавцем ОСОБА_17 на рахунок: АДРЕСА_11 , рахунок UА1086720, отримувач: Одеський апеляційний суд, код отримувача: 42268321, МФО 820172 - перерахувати на спеціальний рахунок Збройних Сил України для цілей оборони України, а саме:

Рахунок НОМЕР_7

МФО 300001

Код

Отримувач: Національний банк України

Призначення платежу: допомога Збройним силам України.

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді застави в розмірі 536 800.00 гривень змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

До набрання вироком законної сили покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місце роботи.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заставу в розмірі 536800.00 гривень, внесену 06.07.2023 року заставодавцем ОСОБА_22 на рахунок НОМЕР_21 (отримувач: ТУ ДСА України в Одеській області; код отримувача: 26302945) - перерахувати на спеціальний рахунок Збройних Сил України для цілей оборони України, а саме:

Рахунок НОМЕР_7

МФО 300001

Код

Отримувач: Національний банк України

Призначення платежу: допомога Збройним силам України.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, що застосовані на підставі:

- ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05.05.2023 року, справа №947/13463/23, провадження № 1-кс/947/5507/23;

- ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 07.07.2023 року, справа №947/12242/23, провадження № 1-кс/947/8612/23;

- ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 07.07.2023 року, справа №947/12242/23, провадження № 1-кс/947/8614/23.

Речові докази:

1) грошові кошти в сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США номіналом по 100 доларів США та серією купюр: KT24880225A, KB20345650K, HK53085488B, CF52560920A, KB25652646R, KJ40249851A, KF59330897D, KK63297361C, HK2439872D, AB51400912E, KB79038933N, KB91069771B, HB35779429I, HB93007630U, KD85768960A, HJ71120848A, KD97499226A, FL03700371C, HB16224884M, HB22597857G, HK15749337C, KB64268330M, HK14722142D, AE22173621A, KK16482344C повернути ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_12 ) мобільний телефон Redmi imei: НОМЕР_9 з сім-картками: НОМЕР_10 та НОМЕР_11 ; - мобільний телефон NOMI imei: НОМЕР_12 з сім-карткою Vodafon; - посвідчення водія серії НОМЕР_13 ; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 - повернути ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

3) грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США номіналом по 100 доларів США та серією купюр:

KB30981431B, HK37750660B, HB98026413N, KC15644687A, FB50321725B, HB57892741C, HC49662169A, KB35697073E, KF79576302C, AB82399560J, KB93908592J, HB80620319K, KB43823898F, KB49523839H, KB86272823E, HB48468333F, KB86940426F, KL70669219A, HB92845733M, HL96510356F, HD48077160A, HC82197053A, FE35544933A, HC75283616F, KB92054513C, KF54976612C, HE65034056C, KL14556825C, KI09486733A, AB90458805E, HB84782472B, FG83216415A, KB86100069A, HB35760355L, HD41381710A, HL27310582F, KI84015530A, KB30874937L, HB51399779Q, HL02657021E, DI83053617A, FK01184697B, AB32330736N, HF26369488F, KB28834500A, KD23477570B, AB32017353Q, AH65145885A, KB24571669K, KF86439360B звернути в дохід держави.

4) мобільний телефон «Iphone 13» imei: НОМЕР_14 з сім-карткою lifecell повернути ОСОБА_20 : АДРЕСА_8 ;

5) транспортний засіб «FiatAlbea», держаний номерний знак НОМЕР_5 (VINNM20997) із ключами до замку запалювання повернути власнику ОСОБА_18 : АДРЕСА_9 .

6) мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A04», ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , з сім картками НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ; грошові кошти в сумі 950 доларів США номіналом по 100 доларів США серіями: СВ33079461А, AG10962135B, AB83964406K, AB73497148F, AB88617606E, AB05398324L, AK07479403B, AB36773105Q, KD0051514AA, та номіналом 50 доларів США серією МВ36880179B повернути ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

7) мобільний телефон марки «iPhone 11», ІМЕІ 1: НОМЕР_18 , ІМЕІ 2: НОМЕР_19 , з сім картою НОМЕР_20 повернути ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає: АДРЕСА_10 .

Роз`яснити засудженим, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченим та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1