Справа № 191/2162/24
Провадження № 1-кс/191/409/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000099 від 14.05.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, узгодженим з прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000099 від 14.05.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що до ЧЧ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 14.05.2024 у вечірній час доби близько 20:30 годині надійшло повідомлення від працівника служби безпеки України ОСОБА_5 про те, що ним біля буд. АДРЕСА_1 , було виявлено ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який використав паспорт громадянина України, який за зовнішніми ознаками схожий на підроблений. (ЄО 5980 від 14.05.2024).

За даним фактом розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 00000099 від 14.05.2024, відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, в ході огляду місця події, що мало місце 14.05.2024 працівниками поліції Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд місця події, а саме в приміщенні РТЦК, по АДРЕСА_1 .

Під час огляду місця події було виявлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 09.10.1997 року, виданий Білокуракінським РВ УМВС України в Луганській області, на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прописаний: АДРЕСА_2 , з явними ознаками підробки.

Під час проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_6 добровільно надав для огляду працівникам поліції паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 09.10.1997 року, виданий Білокуракінським РВ УМВС України в Луганській області, на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої його перевірки. Таким чином, 14.05.2024 працівниками поліції в ході огляді місця події було вилучено паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 09.10.1997 року, виданий Білокуракінським РВ УМВС України в Луганській області, виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прописаний: АДРЕСА_2 , вказаний документ поміщено до спец-пакету WAR1091520 та опечатано.

Дізнавачем СД Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено відповідну постанову про визнання вказаного паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 від 09.10.1997 року, виданий Білокуракінським РВ УМВС України в Луганській області, виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прописаний: АДРЕСА_2 , який поміщено до спец-пакету WAR1091520 та опечатано - речовими доказами у кримінальному провадженні № 00000099.

Дізнавач в клопотанні зазначає, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів того, що вищевказане тимчасово вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин та вважає, що необхідно накласти арешт на нього.

У судове засідання по розгляду клопотання учасники не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Користувач вилученого майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття учасників в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Розглянувши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

При вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, роздрукованого 15.05.2024 року, вбачається, що Синельниківським РУП Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000099 від 14.05.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про те, що до ЧЧ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 14.05.2024 у вечірній час доби близько 20:30 годині надійшло повідомлення від працівника служби безпеки України ОСОБА_5 про те, що ним біля буд. АДРЕСА_1 , було виявлено ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який використав паспорт громадянина України, який за зовнішніми ознаками схожий на підроблений. (ЄО 5980 від 14.05.2024).

Як вбачається з матеріалів клопотання, дізнавач вважає, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 09.10.1997 року, виданий Білокуракінським РВ УМВС України в Луганській області, виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прописаний: АДРЕСА_2 , який поміщено до спец-пакету WAR1091520 та опечатано, є речовим доказом вчинення кримінального проступку, а тому просить накласти арешт на вказане майно.

Згідно із ч. 7 ст.237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно із ч. 1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до положень ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Приймаючи до уваги, що вказаний в клопотанні паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 09.10.1997 року, виданий Білокуракінським РВ УМВС України в Луганській області, виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прописаний: АДРЕСА_2 , який поміщено до спец-пакету WAR1091520 та опечатано є речовим доказом, та матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після вилучення, з метою попередження його можливого зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні, є необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000099 від 14.05.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження, виявленого та тимчасово вилученого під час огляду місця події від 14.05.2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 09.10.1997 року, виданий Білокуракінським РВ УМВС України в Луганській області, виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який поміщено до спец-пакету WAR1091520 та опечатано та який являється речовим доказом вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1