Справа № 991/1158/24
Провадження 1-кс/991/1170/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення після отримання заяви ОСОБА_3 від 07.02.2024 про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вищевказана скарга, у якій ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомості за заявою ОСОБА_3 від 07.02.2024 про вчинення кримінального правопорушення з попередньою кваліфікацією за ч. 2, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, надати заявнику витяг з ЄРДР через 24 години з моменту внесення відомостей за вказаною заявою (далі - Скарга).

Скарга мотивована тим, що 20 жовтня 2023 року Вищим антикорупційним судом у справі № 991/9208/23 за результатом розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за повідомленням від 15.10.2023 про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язано НАБУ внести відомості, викладені у цьому повідомленні. Проте, всупереч вищевказаному судовому рішенню 25 жовтня 2023 року зареєстровано кримінальне провадження за № 0000541 та внесено лише частково зазначені у повідомленні відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. У зв`язку з цим 07.02.2024 ОСОБА_3 на електронну адресу НАБУ надіслано заяву від 07.02.2024 про вчинення кримінального правопорушення, у якій викладено відомості про вчинення злочину, що є аналогічними тим, які були зазначені у повідомленні від 15.10.2023, а саме щодо можливого вчинення працівниками АРМА кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 388, ч.1 ст. 396, ч.2 ст. 397 КК України, однак, відомості за вказаною заявою у порушення вимог ст. 214 КПК України до ЄРДР не внесено.

Від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд Скарги за його відсутності.

Від детектива НАБУ ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, у яких зазначено, що заява ОСОБА_3 була розглянута НАБУ, підстави для задоволення заяви відсутні з огляду на те, що на виконання ухвали слідчого судді від 20 жовтня 2023 року, постановленої за результатом розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за повідомленням від 15.10.2023 про вчинення кримінального правопорушення, детективом до ЄРДР було внесено відомості про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000541 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, матеріали кримінального провадження направлено за підсудністю у ДБР.

Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд Скарги за відсутності особи, яка подала Скаргу, та особи, бездіяльність якої оскаржується.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали Скарги, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Під час судового розгляду встановлено, що 07.02.2024 ОСОБА_3 на електронну адресу НАБУ надіслано заяву від 07.02.2024 про вчинення кримінального правопорушення, у якій викладено відомості про вчинення злочину, що є аналогічними тим, які були зазначені у його повідомленні від 15.10.2023, надіслане НАБУ, а саме щодо можливого вчинення працівниками АРМА кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 388, ч.1 ст. 396, ч.2 ст. 397 КК України (далі - Заява).

Заява була отримана уповноваженою особою НАБУ, однак, як стверджує заявник, станом на день розгляду Скарги, відомості, викладені у Заяві, щодо можливого вчинення працівниками АРМА кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, до ЄРДР не вносилися, витяг з ЄРДР заявнику не надавався.

Вході судового розгляду встановлено, що ухвалою Вищого антикорупційного суду від 20.10.2023 р. у справі № 991/9208/23 за результатом розгляду скарги ОСОБА_3 зобов`язано уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення за повідомленням ОСОБА_3 від 15.10.2023. Відомості про скасування даної ухвали в матеріалах справи відсутні.

На виконання даного судового рішення детективом до ЄРДР було внесено відомості про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000541 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що викладені у повідомленні ОСОБА_3 від 15.10.2023 відомості про вчинення кримінального правопорушення є аналогічними тим відомостям, що викладені у Заяві від 07.02.2024, про що також зазначає у Скарзі ОСОБА_3 .

Отже, вищевказаною ухвалою вже було вирішено спір між заявником та уповноваженими особами НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у Заяві від 07.02.2024 та було зобов`язано НАБУ внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, які є аналогічними тим, що викладені у Заяві від 07.02.2024, а уповноважена особа НАБУ, зі свого боку, виконала вказане судове рішення, у результаті чого зареєстровано кримінальне провадження № 0000541 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Отже, порушені права ОСОБА_3 вже було відновлено шляхом покладення на уповноважених осіб НАБУ обов`язку внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, які також викладені і у Заяві від 07.02.2024, щодо яких скаржник наразі звернувся до слідчого судді з проханням покласти на уповноважену особу НАБУ обов`язок внести такі ж самі відомості до ЄРДР.

Разом з тим, пунктами 4 та 5 частини 5 ст. 214 КПК України встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз положень пункту 4 дає підстави зробити висновок, що короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та вносяться до реєстру, наводяться заявником.

Проте, аналіз змісту пункту 5 не дає підстав вважати, що до повноважень заявника належить вирішення питання про попередню правову кваліфікацію наведеного ним злочину.

Частиною 2 статті 60 КПК України встановлено, що заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Вказаною нормою не передбачено права заявника вирішувати питання про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про яке вносяться прокурором або слідчим до ЄРДР.

Таким чином, питання про попередню правову кваліфікацію обставин, які вносяться до ЄРДР, вирішується саме слідчим або прокурором, які вносять відповідні дані до реєстру. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, зазначена заявником у повідомленні від 15.10.2023 про вчинення кримінального правопорушення, не має обов`язкового характеру для слідчого або прокурора.

Факт покладення ухвалою слідчого судді від 20.10.2023 р. обов`язку на НАБУ внести в ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення за повідомленням ОСОБА_3 від 15.10.2023 не свідчить про те, що саме та правова кваліфікація кримінального правопорушення, зазначена заявником у повідомленні від 15.10.2023, має бути внесена у ЄРДР, оскільки такого обов`язку КПК України не передбачає.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя не вбачає підстав для покладення на уповноважену особу НАБУ вносити до ЄРДР зазначені у Заяві від 07.02.2024 відомості, що будуть мати характер повторно внесених.

При цьому, у прохальній частині Заяви від 07.02.2024 відсутня вимога до НАБУ про внесення викладених у цій Заяві відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що свідчить про те, що бездіяльність НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей за Заявою від 07.02.2024 взагалі відсутня.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення Скарги.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5