Справа № 727/3290/24
Провадження № 1-кп/727/267/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши, в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду та за участі учасників процесу, кримінальне провадження № 0000308, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мамалига, Дністровського району, Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із загальною середньою освітою, не одруженого, заступника командира бойової машини - навідника оператора 3 гірсько-штурмового відділення 1 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи солдатом військової частини НОМЕР_1 , 23.03.2024р. о 15 годині 30 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , неподалік лісосмуги, на грунтованій поверхні землі знайшов один прозорий поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини PVP, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог ст.ст. 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, речовини і прекурсори», згідно яких діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, підняв з поверхні землі, прозорий поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини, яку визначив для себе, як особливо небезпечну психотропну речовину PVP, та в подальшому, із метою власного вживання, без мети збуту помістив її у внутрішню кишеню своїх брюк, чим незаконно, шляхом привласнення знайденого, придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,2873г. обіг якої згідно Списку № 2 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ №770 від 06.05.2000р. заборонено; розмір якої становить величину між верхньою межею невеликих розмірів і нижньою межею великих розмірів, зазначених у Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000р., яку в свою чергу, протиправно зберігав при собі, без мети збуту до 15 години 50 хвилин 23.03.2024р., тобто до моменту вилучення речовини працівниками Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області.

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000308, від 24.03.2024 року відносно ОСОБА_3 надійшов до суду із клопотанням прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені обставини і згідний з судовим розглядом обвинувального акту за його відсутності та відсутності в його інтересах захисника ОСОБА_5 відповідно за правилами, передбаченими ст. ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_3 в поданій до суду заяві, зареєстрованій у встановленому порядку, зазначив про свою згоду на судовий розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі та участі захисника є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за ч.1 ст. 309 КК України; приймаючи до уваги заяву останнього, у якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, та без участі в його інтересах захисника, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України. При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо згідно до положень цього Кодексу, судове провадження судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.

Вищенаведені обставини підтверджують доведення вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку щодо незаконного придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Наведені докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 309 КК України поза розумним сумнівом. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

За нормами ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів (ч.2 ст. 50 КК України).

В правових позиціях (постанова від 10.07.2018р.; від 09.10. 2018 року (справа № 148/1211/15-к; справа № 756/4830/17-к), Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Суд, при призначенні покарання ОСОБА_3 враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує його щире каяття і сприяння у розкритті злочину; визнання вини. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого (а.с. кр.пр. 31- 48), а саме те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності; не перебуває на обліку у лікаря нарколога та не перебуває на обліку в лікаря психіатра за місцем проживання, являється військовослужбовцем, головним сержантом 2-ої гірської штурмової роти військової частини НОМЕР_1 та який знятий з забезпечення, як такого що самовільно залишив частину призупинено військову службу з 07.04.2023 року, не працює, не одружений, сім`ї не має.

Вимогами ч.2 ст.65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Тобто, визначені у статті 65 КК України, загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За нормами ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, особу винного, позицію прокурора, як сторони обвинувачення та доводи сторони захисту, з урахування відсутності доказів того, що ОСОБА_3 не працює та не має доходу, конкретного заробітку, не одружений, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання в межах мінімальної санкції статті за пред`явленим обвинуваченням у виді обмеження волі із застосуванням, при призначенні покарання іспитового терміну згідно вимог ст. 75 КК України та покладенням на ОСОБА_3 певних обов`язків.

На переконання суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1514,56 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_3 в дохід держави. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого, не застосовувалися, відповідного клопотання стороною обвинувачення подано не було, а тому суд не вирішує питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за даною нормою закону у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття покарання з випробуванням, іспитовим строком - один рік.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; а також, не виїзджати без дозволу відповідного органу пробації з місця постійного проживання за межі Чернівецької області та України.

Речовий доказ за постановою слідчого від 28.03.2024р. - сейф пакет (№3882941) з об`єктами дослідження 0,2873гр. психотропної речовини PVP, після набрання вироком законної сили - знищити (а.с. кр.пр. 61); (квитанція 187 а.с. кп.пр.63)

Речовий доказ за постановою слідчого від 28.03.2024р. диск ДВД-Р залишити в матеріалах кримінального провадження (а.с. кр.пр. 20).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експерта по проведених судових експертизах в розмірі 1514,56 грн. (а.с. кр.пр. 56)

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок складено і підписано в нарадчій кімнаті 01.04..2024р.

Суддя ОСОБА_1