Справа № 301/2147/17
У Х В А Л А

про залишення скарги без розгляду

"03" квітня 2024 р. м. Іршава

Слідча суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги потерпілого ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача СД Відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 щодо не проведення слідчих дій по кримінальному провадженню, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 від 07 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

02 квітня 2024 року потерпілий ОСОБА_2 звернувся до слідчої судді Іршавського районного суду Закарпатської області зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність дізнавача СД Відділення поліції №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 щодо не проведення слідчих дій по кримінальному провадженню, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 від 07 червня 2016 року.

Скаргу мотивовано тим, що дізнавачем не виконані: ухвали суду від 28.07.2020 року, 05.10.2020 року, 16.02.2021 року, 13.02.2023 року, 08.10.2021 року, 14.06.2021 року; вказівки прокурора від 13.04.2021 року, 09.12.2020 року, 02.10.2019 року, 10.02.2023 року та 23.06.2023 року; вказівки ГУНП в З/о від 05.12.2021 року, 11.01.2021 року, 25.12.2023 року. Дізнавачем не надано відповідь, не проведено слідчо-розшукові дії по клопотаннях ОСОБА_2 , які були заявлені в рамках кримінального провадження; ухвала слідчої судді від 14.03.2024 року прийнята з порушенням вимог ст.303 КПК України.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_2 просив зобов`язати дізнавача ОСОБА_3 виконати вказівки процесуального прокурора від 10.02.2023 року та від 23.06.2023 року та вказівки ГУНП в З/о від 25.12.2023 року, а також визнати бездіяльність дізнавача ОСОБА_3 щодо не виконання зазначених вказівок.

Перевіривши скаргу, приходжу до таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КПК України серед основних засад кримінального провадження передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Її зміст розкривається у статті 24 цього ж Кодексу, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Отже, у ній встановлено спосіб реалізації відповідного права. Він врегульований, зокрема, Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями зазначеної глави унормовано дії слідчого судді у випадку виникнення обставин, які перешкоджають здійсненню судового розгляду скарги. До таких слід віднести повернення скарги, відмову у відкритті провадження за скаргою та закриття провадження. Однак, поза межами правового регулювання Глави 26 КПК знаходиться інститут реагування на можливі зловживання процесуальними правами учасниками кримінального провадження.

У таких випадках КПК рекомендує застосовувати загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. До них належить, зокрема, засада доступу до правосуддя, яка полягає в тому, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Так, принцип верховенства права у кримінальному провадженні, а також кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК). Виходячи з практики ЄСПЛ, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення у справі Brumarescu v. Romania, заява № 28342/95, 28.11.1999, § 61, 62).

У той же час, не може залишитися поза увагою те, що ОСОБА_2 використовує інструменти судового захисту прав учасників кримінального провадження із тим, щоб ініціювати чергову бездіяльність органів досудового розслідування за тими ж самими фактами.

На момент постановлення цієї ухвали слідчий суддя досліджував скарги у провадженнях, що були ініційовані скаргами ОСОБА_2 (ухвали слідчого судді Іршавського райсуду у справі № 301/2147/17 від 14.03.2024 року, від 20.01.2023 року, від 13.02.2023 року, від 08.10.2021 року, від 16.02.2021 року, від 14.06.2021 року, від 05.10.2020 року), аналогічними за предметами оскарження у цих скаргах, отже вже були предметом судового розгляду та слідчим суддею було ухвалено відповідні судові рішення.

Ухвалою слідчого судді Іршавського райсуду від 14.03.2024 року скарга ОСОБА_2 з аналогічними вимогами була розглянута по суті та у задоволенні скарги на бездіяльність дізнавача ОСОБА_3 щодо не виконання вказівок прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 10.02.2023 року та від 23.06.2023 року, а також щодо не виконання вказівок начальника відділу дізнання ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 25.12.2023 року було відмовлено.

КПК України не регламентує повноваження слідчого судді у ситуації багаторазового (повторного) оскарження особою бездіяльності уповноважених суб`єктів щодо невиконання вказівок прокурора або клопотань сторін провадження за різними по даті подання, але подібними за змістом, про одну й ту саму, за переконанням скаржника, бездіяльність, яка вже була предметом судового контролю і за наслідками чого суд неодноразово постановляв судові рішення. Не згода скаржника ОСОБА_2 з висновками слідчого судді за результатами розгляду скарги не є підставою для повторного звернення до слідчого судді зі скаргами аналогічного змісту і з тих самих підстав.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що ураховуючи положення п.1 ч.1 ст.303 КПК України та завдання кримінального провадження, у разі наявності судового рішення щодо аналогічного предмета оскарження, наступні скарги цієї особи з приводу бездіяльності такого уповноваженого суб`єкта за аналогічними заявами та клопотаннями щодо тих самих вимог не можуть бути предметом повторного судового розгляду. Натомість, багаторазове подання до слідчого судді скарг особою, права якої вже вирішені судовими рішеннями, свідчать про очевидне зловживання заявником своїми процесуальними правами.

Ураховуючи вищевикладене та виходячи із загальних засад кримінального провадження, вчинення особою вказаних дій, на думку слідчого судді, є зловживанням особою своїми процесуальними правами та має наслідком ухвалення судом рішення про залишення такої скарги без розгляду (такий висновок узгоджується, зокрема, із постановою Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 937/1059/20).

Керуючись статтями 303-307, 309 КПК України,

у х в а л и л а :

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача СД Відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 щодо не виконання вказівок прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 10.02.2023 року та від 23.06.2023 року, а також щодо не виконання вказівок начальника відділу дізнання ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 25.12.2023 року, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1