справа № 619/1501/24
провадження № 1-кс/619/291/24
УХВАЛА

іменем України

28 лютого 2024 року м.Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , внесеного до ЄРДР № 00000212 від 25 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 307 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

встановив:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , внесеного до ЄРДР № 00000212 від 25 лютого 2024 року за ч. 1 ст.307 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 24 лютого 2024 року до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла інформація про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснював розкладання пакунків з психотропною речовиною вагою по 1 кілограму та по 0,5 кілограму в с. Подвірки Харківського району Харківської області. Вказані психотропні речовини, відповідно до даних досудового розслідування, ймовірно були перевезені на автомобілі марки «ВАЗ» моделі «21144», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_4 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 24.02.2024 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 проведено огляд місця події відкритої ділянки місцевості на узбіччі автодороги «Р-46» по вул. Сумський Шлях, поблизу буд. 11, смт Солоницівка, Харківський район, Харківська область, в ході якого виявлено, оглянуто та вилучено транспортний засіб легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21144», д.н.з. НОМЕР_1 , який опечатано та доставлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за адресою: вул. 1 Травня, буд. 10, м. Дергачі, Харківський район, Харківська область.

В ході огляду також вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке поміщено до полімерного сейф пакету «PSP1001122»; - ключі від автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21144», д.н.з. НОМЕР_1 , які поміщено до полімерного сейф пакету «PSP1001123».

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 25.02.2024 вказані вище предмети та транспортний засіб визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21144», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , однак на момент огляду автомобіля та його вилучення, він перебував у фактичному володінні (під керуванням) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого затримано в порядку ст. 208 КПК України.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, прокурор вважає, що є наступні підстави для позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном, виявленим та вилученим під час огляду місця події 24 лютого 2024 року.

У разі не запобігання ризикам відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном можуть бути втрачені докази вчинення кримінального правопорушення - злочину.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що тимчасово вилучене зазначене вище майно може зберегти сліди злочину та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, необхідних та подальшого проведення слідчих дій та криміналістичних експертиз.

Необхідність у накладенні арешту виявленого та вилученого під час огляду місця події полягає у запобіганні можливості його приховування, розпорядження та відчуження так, як у разі не запобігання таким ризикам можуть бути втрачені докази вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор, слідчий, власник та фактичний володілецьтранспортного засобу у судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Прокурор подав до суду заяву, клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому, та просив судовий розгляд провести у його відсутність.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття необхідних заходів для виклику в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі вищевказаних осіб.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Як вбачається з матеріалів справи, СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 00000212, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні майно було вилучено 24 лютого 2024 року в період часу з 22:59 до 23:06.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 25.02.2024, транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від автомобіля визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Клопотання про накладення арешту на майно доДергачівського районного суду Харківської області було подано 26.02.2024 - на наступний робочий день після вилучення майна, тобто у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України (не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна), строки направлення вказаного клопотання до суду, порушені не були.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно зазначене в клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.

Зазначений транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21144», д.н.з. НОМЕР_1 , як речовий доказ, може бути необхідний судовим експертам для проведення відповідних експертиз, а також для встановлення слідів вчинення кримінального правопорушення.

Також, слідчим суддею враховується, що на підставі постанови слідчого від 25 лютого 2024 року, вказане майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні № 00000212 від 25 лютого 2024 року, на даний час триває досудове розслідування, експертизи не проведені.

Отже, вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

Вилучене майно повинно бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема, для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою накладення арешту у поданому клопотанні орган досудового розслідування зазначив забезпечення збереження речових доказів, необхідних для подальшого проведення слідчих дій та криміналістичних експертиз.

Статтею 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зазначає, що арешт майна з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Враховуючи, що вилучене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про те, воно відповідає критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, на яке відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів необхідність арешту тимчасового вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Отже, виходячи з вищевикладеного, з урахуванням фактичних обставин справи, слідчий суддя вважає, що арешт транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «21144», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке поміщено до полімерного сейф пакету «PSP1001122» та ключів від автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21144», д.н.з. НОМЕР_1 , які поміщено до полімерного сейф пакету «PSP1001123» шляхом заборони відчуження, користуванням та розпорядження майном в межах строку досудового розслідування є доцільним. Саме такий спосіб та місце зберігання арештованого майна є ефективним, оскільки буде сприяти дієвості кримінального провадження, завданням досудового розслідування. При цьому належить врахувати, що арешт майна має тимчасовий характер, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження № 00000212 від 25 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України на вилучені 24 лютого 2024 року під час огляду місця події -відкритої ділянки місцевості на узбіччі автодороги «Р-46» по вул. Сумський Шлях, поблизу буд. 11, смт Солоницівка, Харківський район, Харківська область, а саме на:

- транспортний засіб легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21144», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перебував під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

- ключі від автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21144», д.н.з. НОМЕР_1 , який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012.

Місцем зберігання арештованого транспортного засобу: - автомобіля марки ВАЗ» моделі «21144», д.н.з. НОМЕР_1 , визначити спеціально обладнаний майданчик тимчасового затриманих автотранспортних засобів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Першого травня, 10; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 - матеріали кримінального провадження; ключі від автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21144», д.н.з. « НОМЕР_1 » - в камері зберігання речових доказів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали слідчого судді негайно після її оголошення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1