Справа № 308/3074/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2024 року м. Ужгород
Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що у невстановлений органом досудового розслідування час, однак не пізніше 01.02.2024, ОСОБА_4 , вступив в злочинну змову з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для здійснення незаконного заволодіння транспортним засобом марки "Range Rover» моделі «Land Rover" д.н.з. НОМЕР_1 , який був залишений потерпілим ОСОБА_7 на зберігання з 15 вересня 2023 року на відкритій ділянці місцевості, а саме біля адреси: АДРЕСА_1 .
01 лютого 2024 року о 21 годині 55 хвилин ОСОБА_4 , в якості водія на автомобілі марки «BMW» моделі «Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , з іменним номерним знаком «YOSYA» та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в якості водія на автомобілі марки «Audi А6» д.н.з. НОМЕР_3 , прибули до адреси: АДРЕСА_1 з метою підготовки до вчинення злочину. В наступному, ОСОБА_6 разом із предметом схожим на акумуляторну батарею у руках підійшов до автомобіля марки "Range Rover» моделі «Land Rover" д.н.з. НОМЕР_1 , та шляхом розбиття скла на задній лівій дверці за для не спрацювання сигналізації, проник всередину вказаного автомобіля, та здійснив підключення автомобільного акумулятора до предмету живлення, з метою заряджання акумуляторної батареї транспортного засобу з можливістю подальшого приведення в дію двигуна.
В наступному, для продовження реалізації свого єдиного злочинного умислу, 02 лютого 2024 року о 12 годині 46 хвилин ОСОБА_5 на автомобілі марки «Audi АЗ» д.н.з. НОМЕР_4 прибув до м. Ужгород, Закарпатської області. Після чого, пересідає на заднє пасажирське сидіння у автомобіль марки «BMW» моделі «Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , з іменним номерним знаком «YOSYA», водієм якого являвся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які разом о 13 годині 01 хвилин прибули до місця вчинення правопорушення, тобто АДРЕСА_1 .
Так, 02 лютого 2024 року о 13 годині 01 хвилині ОСОБА_5 використовуючи дублікат запалювання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі власника автомобіля марки "Range Rover» моделі «Land Rover" д.н.з. НОМЕР_1 , розуміючи, що за їхніми діями потерпілий ОСОБА_7 не спостерігає, відкрив водійські дверцята вказаного автомобіля та проникли всередину вказаного авто, після чого, привів в дію двигун автомобіля, та керуючи ним, незаконно заволодів транспортним засобом та поїхав з місця події.
Після чого, 25 лютого 2024 року, близько о 18 годині 30 годин ОСОБА_4 , попередньо домовившись разом із ОСОБА_6 прибули в АДРЕСА_2 , а саме до подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , де, попередньо, ОСОБА_5 залишив припаркований транспортний засіб "Range Rover» моделі «Land Rover" д.н.з. НОМЕР_1 , де ОСОБА_4 використовуючи дублікат ключа запалювання, відчинив водійські дверцята викраденого транспортного засобу, та сів в салон автомобіля після чого ОСОБА_6 і ОСОБА_4 були затримані працівниками поліції на місці події.
26.02.2024 року в порядку ст. 233 ч. 3 КК України з метою врятування майна, було проведено обшук транспортного засобу моделі BMW моделі Х5, д.н.з. НОМЕР_5 , та в ході обшуку було виявлено та вилучено: транспортний засіб моделі BMW моделі Х5, д.н.з. НОМЕР_5 ; номерний знак НОМЕР_6 регіону «Yosya» упаковано до спец, пакету WAR1758642; Посвідчення волонтера на ім`я Коцавер Йосип БФ «Будемо жити» упаковано до спец, пакету НПУ PSP 1519175.
Вказані вище виявлені та вилучені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення злочину і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії. Оскільки, на транспортному засобі моделі BMW моделі Х5, д.н.з. НОМЕР_5 , згідно обставин справи підозрюваний ОСОБА_4 підвозив на місце вчинення злочину підозрюваного ОСОБА_5 , тобто використовував його як знаряддя вчинення злочину.
Тому, з урахуванням наведеного та з метою збереження вилученого майна як речового доказу у даному кримінальному провадженні, прокурор у клопотанні просить накласти на нього арешт.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, про причини неявки не повідомляв.
Власник майна у судове засідання також не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
26.02.2024 року на підставі добровільної згоди власника автомобіля ОСОБА_8 було проведено обшук автомобіля марки BMW моделі Х5, д.н.з. НОМЕР_5 .
Згідно копії протоколу обшуку від 26.02.2024 року, долученої до клопотання слідує, що в ході такого, було виявлено та вилучено: транспортний засіб моделі BMW моделі Х5, д.н.з. НОМЕР_5 ; яким користувався підозрюваний ОСОБА_9 під час вчинення правопорушння, номерний знак 07 регіону «Yosya» упаковано до спец, пакету WAR1758642; Посвідчення волонтера на ім`я Коцавер Йосип БФ «Будемо жити» упаковано до спец, пакету НПУ PSP 1519175, згідно
Постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 26.02.2024 року вилучене майно під час проведення обшуку визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Так, на переконання слідчого судді , тимчасово вилучене майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, є речовими доказом у даному кримінальному провадженні.
Зокрема, слідчий суддя бере до уваги те , що за допомогою вказаного автомобіля на якому пересувався підозрюваний ОСОБА_9 та такий перебував у користуванні підозрюваного можуть бути здобуті відомості необхідні для здійснення повного та об`єктивного досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Зокрема, слідчий суддя бере до уваги те, що зазначений вище автомобіль був задіяний під час вчинення кримінального правопорушення групою осіб підозрюваних у його вчиненні , у ньому перевозилися безпосередні фігуранти кримінального правопорушення, а відтак , могли залишити у ньому сліди, знаряддя вчинення кримінального правопорушення, які можуть мати значення для досудового розслідування.
Як стверджує слідчий, прокурор у поданому клопотанні , автомобіль необхідний органу досудового розслідування з метою його збереження, як речового доказу та проведення в подальшому ще ряду відповідних судових експертиз у даному кримінальному провадженні.
Таким чином , слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора, що тимчасовозазначене у клопотанні вилучене майно має значення речового доказу у кримінальному проваджені та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки, таке могло зберегти на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані , як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення судових експертиз, а також встановленню істини у справі.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання та арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на вилучене під час проведення обшуку місця події від 26.02.2024 року в АДРЕСА_4 , майно а саме :
- транспортний засіб моделі BMW моделі Х5 , д.н.з. НОМЕР_7 , який перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- номерний знак 07 регіону "Yosya" ;
- посвідчення волонтера на імя Коцавер Йосип БФ "Будемо Жити" , шляхом заборони користування та розпорядження ( відчудження) зазначеним майном .
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 05.04.2024 року о 16 год. 30 хв..

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1