ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1390/24

Провадження № 11-сс/4820/182/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 2861 ч. 3 та ст. 382 ч. 1 КК України, у кримінальному провадженні №0000034, внесеному до ЄРДР 13.01.2024, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

В провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000034, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2024, щодо ОСОБА_7 , за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 2861 ч. 3 та ст. 382 ч. 1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що постановою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2022 року № 676/3923/22, яка набрала законної сили 19.08.2022, визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Постановою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2023 року № 676/6609/22, яка набрала законної сили 11.04.2023, визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Однак, ОСОБА_7 діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 124 ч. 5 та ст. 129 ч. 3 п. 9 Конституції України, ст. 13 ч. 2 Закону України «Про судоустрій та статус судді», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання, ігноруючи вимоги суду та усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом, вчинив дії проти правосуддя, що направлені на невиконання постанов суду, тобто умисно ухилився від їх виконання та 12 січня 2024 року, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснював керування автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 (польської реєстрації), та, рухаючись на 233 км + 850 м автодороги М-30 сполученням «Стрий Тернопіль Ізварине», неподалік с. Чабани Гвардійської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, де не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впоравшись з керуванням керованого автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 211540», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в напрямку м. Тернопіль в межах своєї смуги руху.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України.

Продовжуючи свої неправомірні дії, 12 січня 2024 року, близько 16 год. 00 хв. у світлу пору доби, без опадів, водій ОСОБА_7 , будучи позбавленим судом права керування транспортними засобами, проявляючи злочинну самовпевненість, порушуючи вимоги п.п. 2.9. (а), 31.4.1. (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі по тексту - Правил), а саме перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), із технічними несправностями, які полягали у відсутності необхідного рівня робочої рідини в порожнині компенсаційного бачка, яка зумовила непрацездатність виконавчих органів одного з контурів робочої гальмової системи (гальмових механізмів переднього правого та заднього лівого коліс), що виникла до ДТП та могла бути виявлена водієм шляхом звичайно застосованих методів контролю за технічним станом транспортних засобів (оглядом транспортного засобу перед виїздом), рухався зі швидкістю близько 70 км/год, по мокрій асфальтобетонній проїзній частині правої смуги руху автодороги М-30 «Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка Луганськ Ізварине», в напрямку від м. Тернопіль до м. Хмельницький.

Так, під час руху за кермом автомобіля «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , зі швидкістю близько 70 км/год, в колоні попутно рухаючихся транспортних засобів, неподалік с. Чабани Гвардійської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, водій ОСОБА_7 , діючи легковажно, не дотримався вимог пунктів 1.3, 1.5., 2.3. (б) Правил, був не уважним, не врахував дорожню обстановку, створивши своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю і здоров`ю громадян. А саме, водій ОСОБА_7 діючи з необережності, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, продовжуючи рух за кермом автомобіля «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим порушив вимоги п. 12.1. Правил, перетнувши суцільну лінію 1.1. Правил, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків та яку перетинати заборонено, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де на 233 км + 850 м автодороги М-30 передньою частиною керованого ним автомобіля «Volkswagen Transporter» допустив блокуюче лобове зіткнення із передньою частиною автомобіля «ВАЗ 211540», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку, зі швидкістю близько 70 км/год, в межах своєї смуги руху та був позбавлений технічної можливості запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок вчинення водієм ОСОБА_7 даної дорожньо-транспортної пригоди:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебував у салоні автомобіля «ВАЗ 211540», на передньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої травми грудної клітки у вигляді перелому грудини в місці з`єднання тіла та рукоятки, із крововиливом в м`які тканини навколо перелому по зовнішній поверхні, перелому 2-го ребра справа по середньо-ключичній лінії, переломів 4-7 ребер справа по середині між середньо-ключичною та пригрудинною лініями, із вогнищевими крововиливами в м`які тканини навколо переломів, переломів 2-9 ребер зліва по лопатковій лінії, із зливним крововиливом в м`які тканини навколо переломів, забою легень у вигляді крововиливів в ділянці коренів обох легень під вісцеральною плеврою та в товщі паренхіми легень, крововиливу в ділянці передньої стінки серцевої сорочки, повного циркулярного розриву грудного відділу аорти у верхній третині, з крововиливом в клітковині переднього та заднього середостіння, під парієтальною плеврою по ходу хребта, гемотораксом зліва та справа, лівобічним пневмотораксом, з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді синців по передній поверхні грудної клітки в проекції четвертого ребра зліва по пригрудинній лінії, в ділянці нижньо-внутрішнього квадранту правої молочної залози, яка призвела до масивної крововтрати, про що свідчить наявність під ендокардом лівого шлуночка нечітких смугастих червонуватих крововиливів - плям Мінакова, нерівномірність кровонаповнення внутрішніх органів (за даними висновку експерта судово-гістологічної експертизи) з переважним малокрів`ям судин міокарду, капілярів синусоїдів печінки, судин та синусів селезінки, судин мозкового та коркового шарів наднирників які в сукупності є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя, що в клінічному перебігу спричинили загрозливе для життя явище та призвели до настання смерті ОСОБА_9 ;

- закритої черепно-мозкова травми у вигляді струсу головного мозку, вогнищевих, нечітких субарахноїдальних крововиливів по конвекситальній поверхні обох лобних часток невеликих розмірів, із крововиливом на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобно-тім`яній ділянці по середній лінії та зліва та з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді забійної рани у волосистій частині голови в лобній ділянці, дещо вліво від серединної лінії, з осадженням в ділянці навколо передньої частини рани, саден із синцями навколо в ділянці зовнішнього краю лівої брови та в ділянці зовнішнього краю нижньої повіки лівого ока які є легкими тілесними ушкодженнями, що у живої людини спричиняють короткочасний розлад здоров`я від 7 до 21 дня, в даному випадку не має причинного зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 ;

- синців - по передній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, по задній поверхні лівого передпліччя по всій довжині множинні, по тильній поверхні лівої китиці в ділянці п`ястя, по тильній поверхні лівої китиці в ділянці зап`ястя, по тильній поверхні проксимальних міжфалангових суглобів 2 та 4 пальців лівої китиці, в ділянці передньої черевної стінки по середній лінії та дещо справа у верхній третині, по задній поверхні лівого стегна у верхній третині, по зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині, по переднє-внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині, садна - по зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині, по зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по переднє-внутрішній поверхні правого колінного суглобу які в сукупності і кожне окремо, є легкими тілесними ушкодженнями, що у живої людини мають незначні скороминущі наслідки, в даному випадку не мають причинного зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 .

Смерть ОСОБА_9 наступила 12.01.2024, о 23:30 год. в приміщенні КНП «Хмельницька обласна лікарня» (м. Хмельницький вул. Пілотська, 1), внаслідок закритої травми грудної клітки у вигляді перелому грудини в місці з`єднання тіла та рукоятки, із крововиливом в м`які тканини навколо перелому по зовнішній поверхні, перелому 2-го ребра справа по середньо-ключичній лінії, переломів 4-7 ребер справа по середині між середньо-ключичною та пригрудинною лініями, із вогнищевими крововиливами в м`які тканини навколо переломів, переломів 2-9 ребер зліва по лопатковій лінії, із зливним крововиливом в м`які тканини навколо переломів, забою легень у вигляді крововиливів в ділянці коренів обох легень під вісцеральною плеврою та в товщі паренхіми легень, крововиливу в ділянці передньої стінки серцевої сорочки. повного циркулярного розриву грудного відділу аорти у верхній третині, з крововиливом в клітковині переднього та заднього середостіння, під парієтальною плеврою по ходу хребта, гемотораксом зліва та справа, лівобічним пневмотораксом, з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді синців по передній поверхні грудної клітки в проекції четвертого ребра зліва по пригрудинній лінії, в ділянці нижньо-внутрішнього квадранту правої молочної залози, що призвела до масивної крововтрати.

Водій автомобіля «ВАЗ 211540» ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, поєднаної травми, закритої травми грудної клітини, закритого, косого, багато-уламкового перелому верхньої і середньої третини лівої стегнової кістки із зміщенням кісткових уламків, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани м`яких тканин лобної ділянки голови, забійно-рваної рани м`яких тканин правого колінного суглобу, травматичного шоку 2 ст., які в сукупності є тілесними ушкодженнями середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).

Порушення водієм ОСОБА_7 п.п. 2.3 (б), 12.1 та 1.1. (вузька суцільна лінія) Правил, знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням смерті пасажиру автомобіля «ВАЗ 211540» ОСОБА_9 , а також заподіянням тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості водію автомобіля «ВАЗ 211540» ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 та середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілого ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 2861 ч. 3 КК України.

03.04.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ст. 286-1 ч. 3, ст. 382 ч.1 КК України.

03.04.2024 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_11 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 2861 ч. 3, ст. 382 ч.1КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2024 року застосувано відносно підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ст. 382 ч. 1, ст. 2861 ч. 3 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 31 травня 2024 року включно.

Мотивуючи вказане рішення слідчий суддя посилається на положення ст. 177 КПК України та зазначає про обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказане рішення захисник ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі або визначити розмір застави на підставі ст.183 ч.3 КК України.

Свої вимоги аргументує незаконністю та необґрунтованістю ухвали слідчого судді, вказує, що обставини, на підставі яких прокурор дійшов до висновку про наявність ризиків вказаних у клопотанні, є формальними та надуманими.

Зазначає, що ОСОБА_13 сумлінно виконує свої процесуальні обов`язки, самостійно з`являється за викликом до суду.

Також апелянт зауважує на відсутність ризику незаконного впливу підозрюваним на свідків та потерпілих, оскільки ОСОБА_13 є військовослужбовцем, перебуває під дією Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та керується його вимогами, відповідно до яких він постійно перебуває в межах розташування військової частини та без дозволу командира не може покидати її. Також підозрюваний з часу вчинення кримінального правопорушення постійно перебуває в зоні бойових дій, за межами Хмельницької області, де проживають свідки та потерпілі.

Крім того, слідчим суддею не враховано даних про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, одружений, виховує сина ОСОБА_14 2023 року народження, раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Більше того, ОСОБА_13 є військовослужбовцем та безпосередньо приймав участь у бойових діях протягом 2023 року а також 2024 року вже після вчинення злочину, під час яких отримав контузії, нагороджений відзнакою Міністра оборони України за врятування життя 2 побратимів.

Крім того, слідчий суддя, встановивши, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, передбачений ст. 2861 ч. 3 КК України, не взяв до уваги той факт, що цей злочин хоч і відноситься до категорії тяжких, проте є неумисним злочином.

Захисник наголошує і на тому, що слідчим суддею безпідставно не визначено розмір застави.

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний підтримали доводи апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити розмір застави.

Прокурор заперечував проти апеляційної скарги захисника, відстоював законність та обґрунтованість прийнятого рішення, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, учасників апеляційного перегляду провадження, вивчивши матеріали провадження та апеляційні доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисту задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви суду з посиланням на норми матеріального та процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.177 ч.2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи рішення за апеляційними доводами захисту, колегія суддів виходить з того, що обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає тяжкості інкримінованого йому злочину та з огляду забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів правильно оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваного у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих правопорушень обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 12.01.2024 року, протоколом огляду місця події від 13.01.2024, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 28.01.2024 року, протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 16.01.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 29.01.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 20.03.2024, копією результату аналізу крові на вміст алкоголю в крові ОСОБА_7 , копіями постанов суду, протоколом проведення слідчого експерименту від 15.02.2024 року, іншими матеріали кримінального провадження.

Колегія суддів виходить з того, що злочини, передбачені ст. 2861 ч. 3 та ст. 382 ч. 1 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , один з яких відповідно до ст.12 КК України є умисним тяжким злочином, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Отже, усвідомлюючи можливість призначення покарання, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відбування покарання у виді позбавлення волі. Колегія суддів також вважає, що підозрюваний може продовжувати вчинити інші кримінальні правопорушення у сфері безпеки транспорту, оскільки зі змісту висунутої йому підозри вбачається, що незважаючи на існування судових рішень, якими були встановлені грубі порушення ним вимог ПДР України, будучі позбавленим права керування транспортним засобом, підозрюваний нехтував вимогами закону, приписами суду та продовжив протиправну діяльність, що призвело до тяжких наслідків. Окрім того, слідство знаходиться на початковій стадії, отже підозрюваний може незаконно впливати свідків та на потерпілих.

Колегія суддів враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому висловлена правова позиція про те, що суворість покарання слід вважати суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування особи та вірогідності вчинення нових злочинів, наявність підстав для тримання особи під вартою мають оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості особи, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Апеляційні твердження захисту про достатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою колегія суддів вважає неспроможними, оскільки наведені обставини, які в сукупності характеризують особу підозрюваного та мають враховуватися судом згідно ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу, на думку колегії суддів, не містять достатніх чинників на підтвердження того, що підозрюваний буде утримуватися від порушення процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та суду, перебуваючи на волі.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 його процесуальних прав та обов`язків та не буде ефективними для досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, тому обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу в виді тримання під вартою, колегія суддів вважає виправданим.

Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному також були враховані і відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, являється військовослужбовцем ЗСУ та учасником бойових дій, за участь у яких був відзначений Міністром оборони України, має міцні соціальні зв`язки, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях визнає частково в чому розкаюється.

Однак, такі обставини не спростовують висновків суду про існування в поведінці ОСОБА_7 ризиків передбачених ст.177 КПК України, та не є достатніми для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або обрання більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням доведеності ризиків.

На переконання суду апеляційної інстанції, у відповідності до ст.183 ч.4 п.2 КПК України розмір застави не визначається, адже ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням наданих матеріалів та встановленого, в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 законним, обґрунтованим і мотивованим, обмеження його права на свободу в цьому випадку є виправданим та необхідним.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, є безпідставними, виходячи з наступного. Наявність таких ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

За результатами апеляційного перегляду провадження, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, підстав для зміни чи скасування рішення слідчого судді за доводами апеляційної скарги захисника не вбачається та колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 по 31 травня 2024 року включно - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3