У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 610/3155/20

№ 1-кп/183/1356/24

30 квітня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000802 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 терміну застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, мотивуючи свою позицію тим, ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що його підзахисний довготривалий час перебуває під вартою, крім того, свідки перебувають на території Росії, а відтак вплив на них він не може здійснювати, має постійне місце мешкання. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов до наступного.

Вирішуючи клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким, за вчинення якого передбаченне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Крім того, суд враховує то факт, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілих, шляхом здійснення погроз змінити свої свідчення, тому суд приходить до переконання, що ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, продовжує існувати.

За таких обставин суд погоджується з думкою прокурора про те, що на цей час є наявними ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих.

Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Тому, на думку суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 314, 331, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Андріївка Балаклійського району Харківської області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченомуу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 27 червня 2024 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4).

Повний текст ухвали оголошено 03 травня 2024 року о 08.40 годині.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1