Провадження №1-кс/127/9249/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , оглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області (справа № 127/26112/23) в рамках кримінального провадження № 0000359 від 24.08.2023,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна.

Перевіривши вимоги клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про залишення його без розгляду з наступних підстав.

До Вінницького міського суду Вінницької області 26.06.2024 надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області (справа № 127/26112/23).

Зі змісту клопотання встановлено, що ОСОБА_2 просить скасувати арешт на посвідчення радника голови комітету Верховної Ради України з питань боротьби із організованою злочинністю та корупцією на ім`я ОСОБА_3 № 245 від 17.11.2010.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_2 вже звертався з аналогічним клопотанням до Вінницького міського суду Вінницької області та за безпосередньої участі ОСОБА_2 вже було прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання від 25.06.2024 (справа № 127/19080/24).

Норми КПК України не передбачено винесення такого рішення як повернення клопотання у зв`язку з повторністю звернення особи з питання, яке вже було вирішено слідчим суддею по суті. У той же час, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, що передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення.

У випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК (частина 6 статті 9 КПК). Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться, серед іншого диспозитивність (пункт 19 частини 1 статті 7 КПК). Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Враховуючи обставини встановлені судом, а також, що клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту є ідентичні за своїм змістом, оскільки стосуються одних і тих самих обставин та події, та нових обставин, які не були предметом розгляду в судовому засіданні заявником не вказано, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання ОСОБА_2 не підлягає повторному розгляду.

З огляду на викладене, беручи до уваги необхідність дотримання принципу res judicata, при з`ясуванні слідчим суддею того факту, що одне й те саме клопотання подається повторно і слідчим суддею в іншій справі вже здійснювався судовий розгляд аналогічного клопотання, у задоволенні якого відмовлено, вказане може бути підставою для залишення клопотання без розгляду.

Враховуючи вимоги ч.6 ст.9 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе, залишити клопотання без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 9, 26, 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області (справа № 127/26112/23) в рамках кримінального провадження № 0000359 від 24.08.2023 залишити без розгляду.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя