Номер провадження: 11-сс/813/462/24
Справа № 496/1215/24 1-кс/496/646/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 20.02.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000159 від 14.02.2024 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 20.02.2024задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто о 19.04.2024 без визначення розміру застави.

Зобов`язано посадових осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та Філії ДУ ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях забезпечити належне медичне обстеження та лікування підозрюваного ОСОБА_8 у встановленому законом порядку, в тому числі, у разі необхідності, у закладах охорони здоров`я МОЗ України.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовують тим, що слідчий суддя задовольнив клопотання та визначив строк тримання під вартою до 19.04.2024, тобто поза межами строку досудового розслідування. Вказує, що стороною обвинувачення не було обґрунтовано неможливість запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зазначає, що підозрюваний має діагноз нижня параплегія, тобто параліч нижніх кінцівок, на даний час без сторонньої допомоги не пересувається. Медичні працівники ДУ «Одеська установа виконання покарань №21» не мають можливості забезпечити відповідний догляд за особами із ніжньою параплегією, оскільки в Одеському слідчому ізоляторі не має відповідних умов, у вищевказаній установі немає штатної посади «санітар», який міг би здійснювати відповідні види медичних маніпуляцій.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_7 не заперечувала проти розгляду апеляційної скарги за відсутності підозрюваного, у зв`язку з чим, апеляційний суд врахувавши думку захисника ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_6 , вважав за можливим апеляційний розгляд провести за відсутності підозрюваного.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, захисника підозрюваного, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В апеляційній скарзі стороною захисту не оспорюється обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_8 , у зв`язку з чим у цій частині відповідна правова оцінка апеляційним судом не надається.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України за одне з яких передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На противагу доводам апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні, з метою зміни ними показів, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також апеляційний суд погоджується з наявністю ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки спосіб вчинення злочину в якому підозрюється ОСОБА_8 характеризується умислом та зухвалістю поведінки. Викладені факти, свідчать про систематичне нехтування підозрюваним охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, безумовно свідчить про реальність ризику вчинення інших злочинів.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту щодо стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , однак звертає увагу, що суду не надано відомостей про те, що на теперішній час стан здоров`я підозрюваного унеможливлює його утримання під вартою, а тому слід констатувати, що на теперішній час обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , як судом першої інстанції, так і колегією суддів апеляційного суду, не встановлено.

При цьому, посилання сторони захисту на довідку Філії ДУ ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях від 20.02.2024 р. про неможливість організації постійного нагляду медичними працівниками закладу є безпідставними, оскільки не може розцінюватись, як підтвердження неможливості знаходження під вартою у вказаному закладі ОСОБА_8 .

Натомість колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати посадових осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та Філії ДУ ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях у разі потреби забезпечити належне медичне обстеження та лікування підозрюваного ОСОБА_8 у встановленому законом порядку, в тому числі, у разі необхідності, у закладах охорони здоров`я МОЗ України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що на теперішній час лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та його належну процесуальну поведінку.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що апеляційний суд перевіряє законність постановлення оскаржуваної ухвали на момент її постановлення, а доцільність необхідності подальшого тримання обвинуваченого під вартою буде перевірена через нетривалий час, під час якого також будуть перевірені факти щодо існування або зменшення заявлених у клопотання прокурора ризиків.

Разом з тим, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та всупереч вимогам ч. 1, 2 ст. 197 КПК України визначив строк тримання під вартою поза межами строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Разом з цим, запобіжний захід може бути застосований в межах строку досудового розслідування.

Строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, а отже строк досудового розслідування становить до 15.04.2024, однак всупереч вищезазначених вимог слідчий суддя визначив строк тримання під вартою до 19.04.2024 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, що є неприпустимим.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи суду, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, скасування ухвали слідчого судді із постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 20.02.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000159 від 14.02.2024 року відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 15.04.2024 року в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Зобов`язати посадових осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та Філії ДУ ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях забезпечити належне медичне обстеження та лікування підозрюваного ОСОБА_8 у встановленому законом порядку, в тому числі, у разі необхідності, у закладах охорони здоров`я МОЗ України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4