Справа № 947/528/24
Провадження № 1-кс/947/2768/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , представника - адвоката ОСОБА_4 , власника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, вилученого під час проведення обшуку за місцем їх мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0001183, а саме: мобільних телефонів, ноутбуків, планшета, банківських карток, флеш накопичувачів, наручного годинника, блокнотів з чорновими записами та три аркуші паперу з логінами та паролями, вказуючи на відсутність ознак речових доказів зазначеного майна, відсутність у власників статусу підозрюваних в рамках даного кримінального провадження, що на думку заявників, свідчить про минування потреби у подальшому арешті.

В судовому засіданні представник - адвокат ОСОБА_4 та власник ОСОБА_5 наполягали на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в клопотанні доводи та тривалий час перебування майна під арештом, що призводить до негативних наслідків в обмеженні права власності.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на визнання вилученого майна речовим доказом в рамках даного кримінального провадження, досудове розслідування по якому триває, наявність у вилучених речах відомостей, які встановлюються під час кримінального провадження та необхідність у проведенні експертних досліджень вилученого майна, надавши копії відповідних документів.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, надані прокурором копії, вислухавши думки учасників, приходжу до наступного.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси був наданий дозвіл на проведення обшуку за вказаною в клопотанні адресою, за результатами проведення якого, органом досудового розслідування було виявлено та вилучено розшукувані речі та предмети, які визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження та на які був накладений арешт.

Арешт вказаного у клопотанні майна накладений відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.174 ч.2 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково зокрема, слідчим суддею під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Як встановлено під час розгляду клопотання, на теперішній час досудове розслідування триває, майно визнано речовим доказом, містить відомості, які встановлюються під час досудового розслідування, крім того, на теперішній час проводиться експертне дослідження вилученого майна, тобто потреба в застосуванні подальшого арешту не відпала.

Додані до клопотання матеріали не місять данні про те, що на теперішній час необхідність у подальшому арешті минула.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

В зв`язку з чим, вважаю, що на теперішній час, підстав для скасування арешту, накладеного в рамках кримінального провадження №0001183, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 і 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001183 - відмовити.

Ухвала, відповідно до вимог ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1