УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року

м. Київ

справа № 758/3123/16

провадження №51-1198 ск24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах

обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 квітня 2024 року про повернення апеляційної скарги,

установив:

Вироком Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2023 року

ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно?розпорядчих або адміністративно?господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях на строк 3 роки, з позбавленням 7?го рангу державного службовця та з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 січня 2024 рокубуло повернуто апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на зазначений вирок, оскільки останній використав у тексті апеляційної скарги неприпустимі та образливі висловлювання на адресу суддів.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення апеляційного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 5 березня 2024 року захиснику було відмовлено

у відкритті касаційного провадження через відсутність підстав для задоволення його касаційної скарги.

4 квітня 2024 року захисник ОСОБА_4 повторно звернувся до суду

з апеляційною скаргою на вирок Вищого антикорупційного суду від 22 грудня

2023 року та просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, при цьому

11 квітня 2024 року під час перевірки судом апеляційної скарги захисника останній подав заяву про відмову від клопотання щодо поновлення строку

на апеляційне оскарження вироку.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 квітня

2024 року було повернуто апеляційну скаргу захисника на підставі положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою,

в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції, просить її скасувати внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування вказує, що суд апеляційної інстанції обмежився формальним висновком щодо порушення ним, як заявником положень ст. 395 КПК, та не врахував конкретних обставин у цьому провадженні, які свідчать про те, що він не пропустив строк на апеляційне оскарження вироку, чим позбавив обвинувачену особу можливості апеляційного перегляду цього рішення.

Колегія суддів (далі - Суд), перевірила доводи касаційної скарги, додану до неї копію судового рішення та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

За приписами ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.

При цьому статтею 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Доводи захисника про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції при повернення його апеляційної скарги

є безпідставними, враховуючи наступне.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається з копії ухвали апеляційного суду, 4 квітня 2024 року захисник ОСОБА_4 поза межами строку, визначеного п. 1 ч .2 ст. 395 КПК, повторно звернувся з апеляційною скаргою на вирок Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2023 року та просив поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Частиною 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

11 квітня 2024 року під час перевірки колегією суддів апеляційної скарги захисника останній подав заяву про відмову від свого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку.

Встановивши, що апеляційна скарга подана після закінчення тридцятиденного строку на оскарження вироку Вищого антикорупційного суду від 22 грудня

2023 року і захисник не ставив питання про поновлення цього строку, оскільки відмовився від відповідного клопотання, суд апеляційної інстанції відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК повернув апеляційну скаргу захиснику.

Таким чином, ухвалюючи рішення про повернення апеляційної скарги захиснику апеляційний суд діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону і таке рішення відповідає вимогам статей 370, 399 КПК.

Оскільки з касаційної скарги захисника ОСОБА_4 та оскаржуваної ухвали не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5

на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 квітня

2024 року через відсутність підстав для її задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3