Справа №:755/8116/24
Провадження №: 1-кс/755/1780/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2024 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої 2 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000264 від 13.12.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

в с т а н о в и л а :

слідча 2 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , звернулась до слідчої судді з клопотанням про арешт майна, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб - автомобіль легковий, марки ВАЗ , 2008 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , сірого кольору.

Мотивуючи клопотання, слідча посилається на те, що слідчим управлінням ГУ СБУ в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000264 від 13.12.2023 за підозрою: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , РНОКПП:, уродженки РФ, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а саме державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, що виразилося в переході на бік ворога в період збройного конфлікту та наданні іноземній державі допомоги в проведення підривної діяльності проти України.

У період 19-22 лютого 2014 року, Російська Федерація (далі - РФ), використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, в порушення міжнародно-правових норм, у т.ч. Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та РФ (ратифікований Законом України № 13/98-ВР від 14.01.1998та Федеральним Законом РФ № 42-ФЗ від 02.03.1999), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 РФ як держава-агресор, здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу РФ, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

27.02.2014 збройні підрозділи спеціального призначення ІНФОРМАЦІЯ_2 захопили будівлі Ради міністрів та Верховної Ради АР Крим.

Президент РФ, порушуючи як міжнародне право, так і чинну українсько-російську договірно-правову базу, звернувся до Ради Федерації Федеральних зборів РФ, яка своєю постановою від 01.03.2014, протиправно легалізуючи ці порушення, надала згоду на використання на території України Збройних Сил Російської Федерації. Як наслідок, це призвело до збройного захоплення і воєнної окупації невід`ємної частини України - НОМЕР_5 та АДРЕСА_3 .

27.03.2014 Генеральною Асамблеєю ООН прийнято резолюцію №68/262, відповідно до якої починаючи із вказаного періоду Україна перебувала у стані збройного конфлікту.

Так, 24.02.2022, у зв`язку з відкритим повномаштабним військовим вторгненням РФ в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення військового стану в Україні» № 2002-ІХ від 24.02.2022 та строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Враховуючи вказані вище протиправні дії РФ, кінцевою ціллю окупаційних органів є інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна - АР Крим до складу РФ.

Збройна агресія РФ розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств РФ, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності.

З метою завдання шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості України, РФ на окупованій території України утворено федеральні органи державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронні органи та судову систему для становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на півострові. З цією метою представниками підконтрольних РФ самопроголошених органів здійснено підбір кадрів, в тому числі, із громадян України, для наповнення вказаних органів.

Досудовим розслідуванням встановлено, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної діяльності РФ проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України в АР Крим, з власної ініціативи, добровільно вчинила дії на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту та наданні іноземній державі допомоги в проведення підривної діяльності проти України за наступних обставин.

15.04.1994 громадянка України ОСОБА_5 прийняла присягу державного службовця.

З лютого 2001 по червень 2011 року ОСОБА_5 обіймала посаду завідуючої Севастопольським відділенням при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса; з червня 2011 по червень 2014 року - посаду директора Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Зазначені посади, відповідно до ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (в редакції станом на 20.02.2014), відносились до посад державної служби.

Станом на червень 2014 ОСОБА_5 присвоєно 6 ранг державної служби, який, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (в редакції станом на 20.02.2014) належать до третьої категорії державної служби.

Крім того, наказом Міністра юстиції України №465/к від 21.05.2012 ОСОБА_5 як директору Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз присвоєно вищий кваліфікаційний клас судового експерта.

На момент окупації АР Крим, ОСОБА_5 , відповідно до наказу Міністра юстиції України від 06.06.2011 № 1311/к, обіймала посаду директора Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, із збереженням 6 рангу державного службовця.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 № 4038-XII (в редакції станом на 19.11.2012), судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. Науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України належать до вказаних вище державних спеціалізованих установ.

Оскільки Кримський науково-дослідний інститут судових експертиз є частиною державних спеціалізованих експертних установ, його діяльність направлена на дослідження матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду, у зв`язку з чим, вказаний напрямок є одним із пріоритетних для функціонування правоохоронної та судової системи.

Працюючи на державних посадах, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (діючого станом на 20.02.2014), ОСОБА_5 особисто склала присягу державного службовця на вірність народові України, зобов`язалась суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки, а також, згідно зі ст.10 вказаного Закону, зобов`язалась додержуватись Конституції України та інших актів законодавства України.

Під час окупації РФ АР Крим, громадянка України ОСОБА_5 , маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, умисел, направлений на вчинення державної зради, не будучи позбавленою рангу та категорії державного службовця, володіючи достатнім рівнем освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів окупації та подальшої анексії території України в АР Крим, а також активної підривної діяльності Російської Федерації проти України, перебуваючи на території АР Крим з адресою АДРЕСА_3 , у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11.06.2014, реалізовуючи свій злочинний умисел, з власної ініціативи добровільно перейшла на бік ворога в період збройного конфлікту шляхом вступу на т.зв. «державну службу» до незаконно створених на тимчасово окупованій території органів влади, а саме - зайняла посаду т.зв. «начальника ФБУ Крымская лаборатория судебной експертизы Министерства Юстиции Российской Федереции», чим підтвердила особисту згоду про перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

З вказаною метою, діючий представник органу влади України ОСОБА_5 особисто взяла участь в утворенні та функціонуванні на території АР Крим системи незаконних органів окупаційної виконавчої влади Російської Федерації.

Зокрема, до 11.06.2014 на території АР функціонував Кримський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України, який знаходився за адресою АДРЕСА_3 . Вказана установа очолювалася ОСОБА_5 .

Однак, 11.06.2014 незаконно створено «ФБУ Крымская лаборатория судебной експертизы Министерства Юстиции Российской Федереции», директором якої стала ОСОБА_5 . Місце розташування вказаного незаконно створеного органу аналогічне місцю розташування Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України - АДРЕСА_3 .

Крім того, під час окупації РФ АР Крим, громадянка України ОСОБА_5 , маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, умисел, направлений на вчинення державної зради, не будучи позбавленою рангу та категорії державного службовця, володіючи достатнім рівнем освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів окупації та подальшої анексії території України в АР Крим, а також активної підривної діяльності Російської Федерації проти України, перебуваючи на території АР Крим за адресою АДРЕСА_3 , у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11.06.2014, реалізовуючи свій злочинний умисел, з власної ініціативи добровільно почала надавати іноземній державі допомогу в проведенні підривної діяльності проти України за наступних обставин.

ОСОБА_5 , не пізніше 11.06.2014, використовуючи матеріально-технічну базу вказаної установи, власні теоретичні знання і практичні навички, почала здійснювати функції представника окупаційних органів з подальшою реалізацією державної політики Російської Федерації на окупованій території, та обійняла посаду т.зв. «начальника ФБУ Крымская лаборатория судебной експертизы Министерства Юстиции Российской Федереции» яку займає станом на листопад 2023, та продовжує виконання функцій представника влади країни, яка окупувала та анексувала АР Крим як частину території суверенної України, тобто, надає іноземній державі допомогу в проведення підривної діяльності проти України.

Будучи т.зв. «начальником ФБУ Крымская лаборатория судебной експертизы Министерства Юстиции Российской Федереции» ОСОБА_5 : після отримання постанови або ухвали про призначення судової експертизи здійснює правову та матеріальну організацію процесу проведення такої експертизи, в тому числі, для незаконно створених правоохоронних органів.

Таким чином, як т.зв. «начальник ФБУ Крымская лаборатория судебной експертизы Министерства Юстиции Российской Федереции» ОСОБА_5 надавала сприяння незаконно створеним на території АР Крим органам, а саме - судам, суддям, органам дізнання, особам, які здійснюють дізнання, слідчим у встановленні обставин, що підлягають доведенню у конкретній справі, шляхом вирішення питань, що потребують спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва чи ремесла.

Вказані дії мали вияв, зокрема, у взаємодії з органами безпеки РФ та незаконно створеними на території РФ судами, оскільки на підставі результатів діяльності т.зв. «ФБУ Крымская лаборатория судебной експертизы Министерства Юстиции Российской Федереции» приймалися відповідні рішення поза межами національного законодавства України та виконує задачі судової експертизи для незаконно створених органів на ТОТ АР Крим, чим надає іноземній державі допомогу в проведення підривної діяльності проти України.

Враховуючи зазначенні обставини, 07.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

На виконання вимог ст. 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, повідомлення про підозру та повістки на 11.12.2023, 12.12.2023, 13.12.2023 про виклик її до слідчого опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , також повідомлення про підозру та повістки на 11.12.2023, 12.12.2023, 13.12.2023 про виклик підозрюваної ОСОБА_5 опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та вручені особі з числа близьких родичів.

Однак, на виклики слідчого підозрювана ОСОБА_5 систематично не з`являлася, про поважність причин неявки не повідомляла.

В свою чергу, санкція ч. 1 ст. 111 КК України, за якою обґрунтовано підозрюється громадянка України ОСОБА_5 , передбачає можливість конфіскації майна як виду покарання.

Документами, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, є відомості одержані безпосередньо від державних органів (їх реєстрів).

Згідно інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_8 , на праві приватної власності перебуває квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до відомостей, наданих головним сервісним центром МВС, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить транспортний засіб - автомобіль легковий, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , ВАЗ НОМЕР_9 , 2008 року випуску, сірий.

Застосування зазначених вище обмежень у виді арешту майна надасть змогу зберегти майно, унеможливить його подальше приховання, відчуження, та, в подальшому, забезпечить можливість здійснити конфіскацію майна як виду покарання.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочинів.

Таким чином, з метою запобігання можливості відчуження цього майна та недопущення виведення його з-під арешту, необхідно накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо його відчуження.

Крім того, з метою забезпечення арешту майна, запобігання зникненню, втрати або пошкодження арештованого майна та забезпечення його схоронності, дане клопотання просить розглянути без повідомлення власника даного майна та без участі його представників.

Слідча 2 відділу СУ ГУ СБУ в АР Крим ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке слідча просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, крім того, слідчою зазначаються ризики того, що з майном можуть вчинятися дії з його подальшого відчуження, тому з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідча суддя, вивчивши клопотання,дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшла такого висновку.

Слідчою суддею встановлено, що згідно постановипрокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_7 від 13.12.2023, виділено з матеріалів досудового розслідування за № 0000098 матеріали досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_5 за ч.1 ст. 111КК України та зареєстровано за № 0000264; здійснення досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні доручено слідчим СУ ГУ СБУ в АР Крим.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подаєтьсядо місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, слідче управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим знаходиться за адресою: вул. Юрія Поправки, 14 А, м. Київ. Відтак, клопотання подано за правилами підсудності.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, протевжитозаходів для вручення у спосіб, передбаченийцим Кодексом для врученняповідомлень.

05 грудня 2023 року складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111КК України. Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження, слідчою вживались заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України вказаної вище підозри. Крім того, 07.12.2023 доньці ОСОБА_5 - ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру для передачі ОСОБА_5 .

Разом з тим, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 07.12.2023 № 245 ( НОМЕР_7 ), розміщено повідомлення про підозру та повістку про виклик ОСОБА_5 на 11.12.2023, 12.12.2023 та 13.12.2023до СУ ГУ СБУ в АР Крим у кримінальному провадженні для повідомлення про підозру та проведення за її участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, роз`яснено наслідки неприбуття.

Аналогічно повістки про виклик ОСОБА_5 розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора від 07.12.2023 про прибуття до СУГУ СБУ в АР Кримдля повідомлення про підозру та проведення необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Відтак, ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111КК України.

Санкцією ч. 1 ст. 111 КК України передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Отже, у разі доведення винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваній, згідно вироку суду, може бути конфісковано у дохід держави.

Слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, тому підлягає задоволеннюшляхом накладення арешту на вищевказану квартиру та автомобіль.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підозрювана ОСОБА_5 є власницею такого майна: квартири, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 31,3 кв.м., у тому числі житлова площа 16,8 кв.м., розмір частки: 1/1; документи, подані для державної реєстрації: договір купівлі-продажу № 1774 від 15.08.2011; реєстраційний номер 34325758.

Крім того, відповідно до відомостей, наданих головним сервісним центром МВС, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ , 2008 року випуску, автомобіль легковий, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_10 , сірий.

Як вбачається з тексту поданого клопотання, слідча просить накласти арешт на майно із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного майна.

Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, враховуючи наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, а також забезпечуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, що вимога слідчого є обґрунтованою, а відтак найменш обтяжливим способом арешту майна за даних обставин є заборона відчуження.

Отже, враховуючи вищевикладене, клопотання слідчої про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 із забороною відчуження вказаного майна, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175,309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

клопотання слідчої 2 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000264 від 13.12.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, а саме на:

квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 31,3 кв.м., у тому числі житлова площа 16,8 кв.м., розмір частки: 1/1; документи, подані для державної реєстрації: договір купівлі-продажу № 1774 від 15.08.2011; реєстраційний номер 34325758;

автомобіль марки ВАЗ , 2008 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_10 , сірого кольору.

Заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії щодо: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 31,3 кв.м., у тому числі житлова площа 16,8 кв.м., розмір частки: 1/1; документи, подані для державної реєстрації: договір купівлі-продажу № 1774 від 15.08.2011; реєстраційний номер 34325758;

Заборонити територіальним органам з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України (сервісним центрам МВС) та центрам надання адміністративних послуг, вчиняти реєстраційні дії стосовно: автомобіля марки ВАЗ , 2008 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_10 , сірого кольору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СУ ГУ СБУ в АР Крим, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя: ОСОБА_1