УХВАЛА

29 травня 2024 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського міського суду під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисників обвинувачених - адвокатів - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , представника власника майна ОСОБА_21 - адвоката ОСОБА_22 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000029 від 25.04.2022 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 201-2, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 201, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 240-1, ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 201-2,ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 255 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 255 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває вказаний обвинувальний акт.

Під час судового засідання власник майна ОСОБА_24 звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді від 30.08.2022, 31.08.2022 на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та ключів до нього; автомобіль марки «Nissan Patrol», д.н.з. НОМЕР_3 , що на даний час має д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 та ключі до нього, та на мобільний телефон марки «Redmi 9cNFC» ІМЕІ: НОМЕР_6 та ноутбука марки «Lenovo» s/n НОМЕР_7 в сумці.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що вона є власником автомобіля Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіля Nissan Patrol, д.н.з. НОМЕР_4 , мобільного телефону марки «Redmi 9cNFC» IMEI: НОМЕР_6 та ноутбука марки «Lenovo» s/n НОМЕР_7 в сумці. Вже понад вісімнадцять місяців, починаючи 23.08.2022 року, не має реальної можливості користуватися належними їй автомобілями, які зберігаються під відкритим небом, перебувають під впливом атмосферних опадів, перепадів температури, у зв`язку з чим псуються і втрачають свою цінність. Крім того, тривалий простій автомобілів впливає на стан основних їхніх вузлів та агрегатів, що в сукупності із вище вказаним призводить до погіршення технічної справності транспортних засобів та призведе до фінансових витрат з метою приведення автомобілів у належний технічний стан.

Також понад рік не користується мобільним телефоном марки «Redmi 9cNFC» та ноутбуком марки «Lenovo», на яких міститься її особиста інформація, до якої не має доступу та хвилюється, чи зможуть ці пристрої після такої тривалої перерви нормально працювати, чи не доведеться замінювати елементи живлення для того, щоб їх можна було їх використовувати.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_15 повністю підтримав подане клопотання ОСОБА_24 та просив його задоволити з викладених у ньому підстав.

Прокурор в судовому засіданні в частині скасування арешту на автомобілі заперечив, просив суд відмовити у його задоволенні за безпідставністю, оскільки є передчасним, щодо скасування на арешту на решту зазначеного у клопотанні ОСОБА_24 майна не заперечує .

Інші учасники судового розгляду клопотання ОСОБА_24 покладають на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши надані додаткові докази, клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Судом встановлено, що Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області

від 30.08.2022 року у рамках здійснення досудового розслідування накладено арешт на ключі до автомобіля та на автомобіль Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , які виявлені та вилучені під час обшуку автомобіля Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , які на праві власності належать ОСОБА_8 , шляхом позбавлення останнього та будь-яких інших осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31.08.2022 року у рамках здійснення досудового розслідування накладено арешт на ключі до автомобіля та на автомобіль Nissan Patrol, д.н.з. НОМЕР_3 , які виявлені та вилучені в ході проведення обшуку автомобіля Nissan Patrol, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_25 яким користується ОСОБА_8 , позбавивши ОСОБА_25 та будь-яких інших осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Однак, ще 20 серпня 2022 року ОСОБА_24 придбала у ОСОБА_25 автомобіль Nissan Patrol, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_5 , 2011 року випуску, після чого на вказаний транспортний засіб було видано інші номерні знаки - НОМЕР_4 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , автомобіль Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_24 .

Тому сам факт тривалого володіння ОСОБА_24 вказаним автомобілем, а саме з 03.09.2009, виключає можливість припускати, що авто могло бути куплене у результаті дій обвинуваченого, яке не являється знаряддям чи предметом вчинення кримінального правопорушення.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , влаником автомобіля Nissan Patrol, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_5 , 2011 року випуску є ОСОБА_24 , що вказує на те, що на момент проведення обшуку зазначеного автомобіля, а саме 23 серпня 2022 року, він вже належав на праві власності ОСОБА_24 та мав державні номерні знаки НОМЕР_4 , а не НОМЕР_3 .

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30.12.2022 року по справі № 569/11556/22 у рамках здійснення досудового розслідування, накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході обшуку 28.12.2022, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20.12.2022, в ході проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_24 та ОСОБА_26 , а саме: скетч-картку з-під сім-картки абонентського номеру НОМЕР_10 та сім-картку з маркуванням НОМЕР_11 , мобільний телефон марки «Redmi 9cNFC» IMEI: НОМЕР_6 та ноутбук марки «Lenovo» s/n НОМЕР_7 в сумці, шляхом позбавлення останніх можливості розпоряджатися будь-яким вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Вилучене в ході проведення обшуку 28.12.2022 року майно, а саме мобільний телефон марки «Redmi 9cNFC» IMEI: НОМЕР_6 та ноутбук марки «Lenovo» s/n НОМЕР_7 в сумці, належить ОСОБА_24 , не є знаряддям чи предметом вчинення кримінального правопорушення та не містить слідів злочину.

Постановою Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 9 квітня 2020 року у справі №676/2199/19 чітко визначено позицію про застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо третіх осіб.

Конвенцією, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Втручання держави в право на мирне володіння своїм майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь іншої особи загалом є предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Перший протокол, Конвенція), що ратифікований Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року.

Відповідно до ст. 2, 28 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. (п. 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020р. по справі №352/1802/18)

Як встановлено в ході розгляду клопотання, ОСОБА_24 є власником автомобіля Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіля Nissan Patrol, д.н.з. НОМЕР_4 , мобільного телефону марки «Redmi 9cNFC» IMEI: НОМЕР_6 та ноутбука марки «Lenovo» s/n НОМЕР_7 в сумці, не є обвинуваченою у кримінальному провадженні №0000029, а вказане арештоване майно не є речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України, не підлягає спеціальній конфіскації, та вона не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинувачених, тому потреба у застосуванні арешту на вказане арештоване майно відпала, а подальше застосування арешту порушуватиме її права як власника.

З урахуванням викладеного, з`ясування обставин під час розгляду клопотання про скасування арешту, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, суд приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на транспортні засоби, мобільний телефон та ноутбук немає, а тому клопотання власника майна ОСОБА_24 підлягає до часткового задоволення та у ньому наявні достатні підстави для скасування арешту майна в частині щодо володіння (користування) транспортним засобом, залишивши арешт щодо заборони розпорядження транспортного засобу у будь-який спосіб, що буде достатнім для збереження майна, та запобіжить ризикам зникнення, втрати, тощо.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання власника майна ОСОБА_24 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30.08.2022 на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , і ключів до даного автомобіля, та ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31.08.2022 на автомобіль марки «Nissan Patrol», державний номерний знак НОМЕР_3 , що на даний час має державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , та ключів до нього, шляхом безоплатної передачі його ОСОБА_24 на відповідальне зберігання та користування без права відчуження.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30.12.2022 на мобільний телефон марки «Redmi 9cNFC» IMEI: НОМЕР_6 та ноутбука марки «Lenovo» s/n НОМЕР_7 в сумці, та повернути на відповідальне зберігання їх власнику ОСОБА_24 .

В задовлені інших вимог відмовити.

Ухвала остаточна оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути поданні під час подачі апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2