У Х В А Л А

Іменем України

02 травня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 02.04.2024 року по справі № 761/11804/24, в межах кримінального провадження № 0001293 від 25.03.2024 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що у провадженні Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001293 від 25.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.04.2023 у справі № 761/11804/23, задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 та накладено арешт на майно, яке вилучене за адресою: АДРЕСА_1 майно: рюкзак «Sandgvist» оливкового кольору; гаманець «Tommy Hilfiger» на блискавці чорного кольору; книга «Ідентичність бренду», штрих-код НОМЕР_1 ; MacBook Pro модель НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , срібного кольору; іРаd модель А2152, серійний номер F9FYP231LMPD, чорного кольору у чорному чохлі з наліпкою;фольга; палароїд NOW+ PRD009077, білого кольору; катріджі до палароїда зі штрих-кодом НОМЕР_4 - 2 шт.; пакет від нової пошти ТТН 8993 на ім`я ОСОБА_5 в середині сукня білого кольору розмір XS; зарядний пристрій білого кольору до MacBook, блок до зарядного пристрою білого кольору до телефону Айфон із забороною відчуження, користування чи розпорядження; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_6 , банківську картку «Raiffeisen Bank» № НОМЕР_7 із забороною права на його відчуження з метою забезпечення їх зберігання як речових доказів у кримінальному провадженні № 0001293 від 25.03.2024.

Водночас, на переконання заявника, в подальшому застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки позбавлення впродовж тривалого часу можливості володіти та користуватись майном, спричиняє негативні наслідки для його власника та жодним чином не сприяє проведенню досудового розслідування.

Враховуючи викладене заявник просить слідчого суддю скасувати накладений арешт.

Представник скаржника та скаржник просили проводити розгляд клопотання без їхньої участі.

Прокурор та слідчий просили проводити розгляд клопотання без їхньої участі.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали, що стали підставою для накладення арешту, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приписами ст. ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2024 було накладено арешт на майно потерпілої особи.

Підставою для накладення арешту зазначено, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що арешт на вищезазначене майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Водночас з часу накладення арешту на майно слідчий мав змогу провести усі необхідні слідчі дії з таким майном.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки вищевказані обставини в своїй сукупності викликають сумніви в розумності і співрозмірності подальшого обмеження права власності з завданнями кримінального провадження, враховуючи, зокрема, і наслідки арешту майна для третіх осіб.

Аналізуючи наведене, слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Одночасно вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання ОСОБА_3 та доведеності, що в подальшому відпали обставини, які слугували підставою для вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення у виді арешту накладеного на майно, що належить ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 131-132, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 02.04.2024 року по справі № 761/11804/24, в межах кримінального провадження № 0001293 від 25.03.2024 року - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 02.04.2024 року по справі № 761/11804/24, в межах кримінального провадження № 0001293 від 25.03.2024 року, на майно, яке вилучене за адресою: АДРЕСА_1 : рюкзак «Sandgvist» оливкового кольору; гаманець «Tommy Hilfiger» на блискавці чорного кольору; книга «Ідентичність бренду», штрих-код НОМЕР_1 ; MacBook Pro модель НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , срібного кольору; іРаd модель А2152, серійний номер F9FYP231LMPD, чорного кольору у чорному чохлі з наліпкою;фольга; палароїд NOW+ PRD009077, білого кольору; катріджі до палароїда зі штрих-кодом НОМЕР_4 - 2 шт.; пакет від нової пошти ТТН 8993 на ім`я ОСОБА_5 в середині сукня білого кольору розмір XS; зарядний пристрій білого кольору до MacBook, блок до зарядного пристрою білого кольору до телефону Айфон із забороною відчуження, користування чи розпорядження; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_6 , банківську картку «Raiffeisen Bank» № НОМЕР_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1