УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 758/10921/22

провадження № 51-3353 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року стосовно нього,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про зміну вищезазначених судових рішень. Разом із поданою касаційною скаргою до Верховного Суду надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Подільського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року та ухвали Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року.

В обґрунтування поважності пропуску зазначеного строку ОСОБА_4 посилається на те, що після його звернення до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги захисник був призначений центром лише 04 грудня 2023 року. У зв`язку із призначенням нового захисника та неможливістю отримання ним копій судових рішень, він пропустив строк на касаційне оскарження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.

Як вбачається із матеріалів провадження, 30 травня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 від 18 травня 2023 року на вирок Подільського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року стосовно нього.

Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду ухвалою від 01 червня 2023 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 5 ст. 427 КПК України залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Копію вказаної ухвали Суду, відповідно до розписки, наданої начальником Державної установи «Житомирська виправна колонія (№ 4)», засуджений ОСОБА_4 отримав 27 червня 2023 року під особистий підпис.

Проте ОСОБА_4 протягом встановленого строку недоліків касаційної скарги не усунув, нової касаційної скарги не надіслав, у зв`язку з чим Верховний Суд ухвалою від 11 вересня 2023 року касаційну скаргу засудженого на вказані судові рішення повернув.

Крім того, Верховний Суд ухвалою від 07 липня 2023 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_4 .

На даний час засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до Суду з касаційною скаргою на вирок Подільського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року стосовно нього, в якій порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення.

Водночас поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Проте, подана касаційна скарга із проханням про поновлення строку на касаційне оскарження не містить будь-якого обґрунтування підстав для поновлення цього строку, оскільки переконливих аргументів на підтвердження поважності причин, через які засуджений ОСОБА_4 не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом трьох місяців із дня отримання ним копії ухвали апеляційного суду, за текстом поданої касаційної скарги не наведено.

Разом з цим, формальне посилання засудженого на вступ у справу іншого захисника не свідчить про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження з огляду на приписи вищевказаних статей.

Отже, зі змісту клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вбачається, що засудженим не наведено будь-яких обставин, у розумінні статті 117 КПК України, які б не залежали від їх волевиявлення, та були б пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися з касаційною скаргою.

За таких обставин Суд не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 та 441 КПК України, Суд

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Подільського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року та ухвали Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року відмовити.

Касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року стосовно нього повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3