08.07.2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/5598/23

Провадження №1-кп/642/32/24

08 липня 2024 року

м. Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові матеріали кримінальних проваджень у відношенні:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, заміжньої, будь-яких осіб на утриманні не маючої, не зареєстровану на території України, фактично перебуваючу в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 27.12.2019 Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, відносно якої направлено обвинувальний акт за ч.2 ст. 185 КК України до Октябрського районного суду м.Полтави в рамках кримінального провадження №0001418 від 13.03.2020, ?10.07.2020 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ??22.01.2021 Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 29.05.2023 звільнена від відбування покарання,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185, ч.2 ст.15 , ч.4 ст.185 ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувають кримінальні провадження № 0001109 від 10.07.2023, № 0000719 від 28.06.2023, №0000618 від 10.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 ч.2 ст.15 , ч.4 ст.185 ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні надав суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою щодо обвинуваченої, зазначив, що так як на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, не зменшились і не зникли. Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та не зможуть забезпечити виконання обвинуваченою ОСОБА_9 покладені на неї процесуальні обов`язки.

Обвинувачена ОСОБА_9 та її захисник адвокат ОСОБА_8 при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою заперечували, просили обрати домашній арешт за місцем мешкання цивільного чоловіка обвинуваченої.

Представники потерпілих ФОП ОСОБА_10 , ТОВ «Посад Рітейл» - ОСОБА_11 в судове засідання повторно (08.04.2024, 29.04.2024, 13.05.2024, 07.06.2024, 21.06.2024, 28.06.2024, 08.07.2024) не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Учасники процесу просили суд накласти грошове стягнення на вказаних представників потерпілих у зв`язку з їх злісним ухиленнями від явки до суду та зловживання процесуальними правами.

Суд, вислухавши думки з`явившихся учасників судового розгляду та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення -злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 8 років, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки, неодноразово судима, а саме: 27.12.2019 Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, відносно якої направлено обвинувальний акт за ч.2 ст. 185 КК України до Октябрського районного суду м.Полтави в рамках кримінального провадження №0001418 від 13.03.2020, ?10.07.2020 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ??22.01.2021 Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 29.05.2023 звільнена від відбування покарання, на шлях виправлення не стала та знову вчиняла кримінальні правопорушення.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 24.01.2024 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_9 до 23.03.2024.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 18.03.2024 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_9 до 16.05.2024.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 13.05.2024 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_9 до 11.07.2024.

Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченої ОСОБА_9 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування ризику переховування обвинуваченою ОСОБА_9 від суду підтверджується наступним.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_9 , оскільки санкцією ч.4 ст.185 КК України передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а також враховуючи дані про особу обвинуваченої, раніше судима, не має стійких соціальних зв`язків, вчинила декілька епізодів крадіжки, тому існують обґрунтовані ризики того, що у разі зміни запобіжного заходу обвинувачена ОСОБА_9 може покинути місце мешкання та виїхати за межі м.Харкова та України з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим наявний ризик її переховування від суду.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками чи потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК). За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, а також, у разі необхідності і після цих стадій, під час дослідження судом письмових доказів, оскільки у сторін кримінального провадження може виникнути необхідність для повторного допиту деяких свідків, у разі задоволення судом такого клопотання. На переконання суду, з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на свідків лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, обвинувачені стають обізнаними про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину, а також тим, що на теперішній час ОСОБА_9 відомі відомості про особи свідків, потерпілих, місце їх проживання, коло спілкування, що дає їй можливість впивати на їх свідчення.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що вона не має будь-яких офіційних та законних джерел доходу, у зв`язку з чим не виключена можливість того, що перебуваючи поза умовами ізоляції, вона може вчинити інші кримінальні правопорушення з метою забезпечення своїх елементарних життєвих потреб. При цьому, злочин, що інкриміновано ОСОБА_9 вчинено з корисливих мотивів.

Також суддя бере до уваги те, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на теперішній час не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_9 та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим стосовно неї необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваної до інкримінованого їй кримінального правопорушення, вважає за необхідне визначити підозрюваній той самий розмір застави, що був визначений слідчим суддею при обранні ОСОБА_9 запобіжного заходу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірною для неї.

Щодо накладення грошового стягнення на представників потерпілих, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Статтею 325 КПК України передбачено, що якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.139 КПК України, якщо потерпілий, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму у випадку неприбуття на виклик суду.

Судом неодноразово вживалися заходи щодо забезпечення явки потерпілих, про що в матеріалах справи є відповідні підтвердження.

Ухвалою суду від 28.06.2024 вже накладалися грошові стягнення на представника потерпілого ФОП ОСОБА_10 та ТОВ «Посад Рітейл», але останні знову не з`явилися в судове засідання, що свідчить про їх злісне ухилення від явки до суду та зловживання процесуальними правами.

З огляду на викладене, таку поведінку потерпілих з урахуванням зауважень головуючого в попередньому судовому засіданні, суд визнає як неявку без поважних причин та неповідомлення про причини неприбуття, а в цілому, як неповагу до суду та вважає за доцільне застосувати до потерпілих заходи судового впливу, а саме необхідності накладення грошового стягнення у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028 грн., а також повторно викликати учасників процесу в судове засідання.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 318,331, 336, 369 372, 376, 392 КПК України, суд, -

ухвалив:

Оголосити перерву в судовому засідання до 13-30 години 05.08.2024 року.

Повторити виклик учасників судового розгляду.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 05.09.2024 включно.

Встановити строк дії даної ухвали до 05.09.2024 року включно.

Визначений ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.07.2023 року розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_9 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб залишити без змін.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачена звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави на обвинувачену ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти строком на 60 днів наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вручення обвинуваченій.

Накласти на потерпілого ФОП ОСОБА_10 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , грошове стягнення у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Виконання ухвали доручити Харківському відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61165, м. Харків, вул. Космічна, 21А, 11 поверх, ).

Накласти на представника потерпілого ТОВ «Посад Рітейл» (м.Харків, вул.В.Зубенка, 31 А) ОСОБА_11 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , м.т. НОМЕР_3 грошове стягнення у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Виконання ухвали доручити Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 26, пов. 3, )

Виконання ухвали в частині грошового стягнення виконується відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Копію ухвали направити потерпілим та роз`яснити, що вони мають право подати клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Відповідно до ст.147 КПК України в частині накладення грошового стягнення може бути скасована судом, що її постановив за клопотанням особи, на яку накладено стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченою - в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_12