Справа № 214/9225/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря cудового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000387 від 04.11.2023 року щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

? 01.12.2022 року Саксаганським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України з заміною Дніпровським апеляційним судом до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

-15.11.2023 Саксаганським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.190 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 71, 72 КК України до 2 років 25 днів обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2022 року за заміною Дніпровським Апеляційним судом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

26 серпня 2023 року Саксаганським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 поставлено на облік для відбування призначеного йому судом покарання у виді 200 годин громадських робіт, роз`яснено передбачені ст.ст. 36, 37, КВК України порядок та умови відбування цього виду покарання, обов`язки засудженого, а також відповідно до вимог ст.40 КВК України попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України, за ухилення від його відбування.

27 серпня 2023 року ОСОБА_5 видане направлення для відбування призначеного вироком суду покарання, а саме 200 годин громадських робіт, до КП «Криворіжкнига» КМР, відповідно до якого ОСОБА_5 зобов`язаний приступити до відпрацювання громадських робіт з 28 вересня 2023 року. 28.09.2023 року ОСОБА_5 не прибув до КП «Криворіжкнига» КМР та не приступив до відпрацювання. Станом на 04.11.2023 фактично ОСОБА_5 відпрацював 0 годин з призначених йому 200 годин громадських робіт.

Такими чином, ОСОБА_5 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність, навмисно ухиляючись від призначеного судом покарання у виді громадських робіт, з мотивів зневажливого ставлення до правосуддя, в період часу з 29.09.2023 року по теперішній час до відбування покарання у виді громадських робіт не приступив, що є злісним порушенням правил відбування покарання згідно зі ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, і свідчить про його умисне ухилення від громадських робіт.

Умисні дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України за ознаками: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

28.02.2024 між прокурором, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, яке відноситься до категорії проступку. Крім того, зазначив, що розуміє надані йому законом права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні цієї угоди.

Захисник в інтересах обвинуваченого, вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор також просила затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з огляду на таке.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.

При проведенні судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє: права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання та міру покарання зазначеної в угоді; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.

Суд, також, переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченим угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

За таких підстав, суд вважає доведеним в судовому засіданні, обставини вчинення проступку ОСОБА_5 по пред`явленому обвинуваченню по за всяким розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України за кваліфікуючими ознаками: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, визнається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України .

При призначені покарання визначеного угодою від 28.02.2024 суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Окрім того, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований.

Крім того, обвинувачений був засуджений вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01.12.2022 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, які не відбув. Після чого, вчинив нове кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за що був засуджений вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.11.2023. Що вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, будучи засудженим вчинив новий злочин. ОСОБА_5 не має належних соціально стримуючих факторів є суспільно небезпечною особою тому його виправлення можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства під час реального відбування за вироком суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 2 (двох) місяців арешту.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до змісту п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, до якої було застосовано ст.75 КК України вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за ч.2 ст.389 до постановлення вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2023 за ч. 2 ст. 190 КК України, яким ОСОБА_5 засуджено до 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання, за вироком Дніпровського апеляційного суду від 03.05.2023, та остаточно призначено ОСОБА_5 у виді 2 років 25 днів обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку у 1 рік з покладанням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Таким чином вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2023 необхідно виконувати самостійно, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 за даним вироком засуджується до покарання, яке належить відбувати реально, а тому застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.

Самостійне виконання вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2023, також погоджено сторонами в угоді про визнання винуватості.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.

Речові докази по справі відсутні.

Документально підтверджені судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 314, 369, 371-374, 473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28.02.2024, укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 01.11.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28.02.2024 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2023 виконувати самостійно.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1