Справа № 646/9189/23
№ провадження 1-кс/646/616/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представників власників майна адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_6 про відвід слідчого ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 при розгляді клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001212 від 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України,

встановив:

У провадженні слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001212 від 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

11.03.2024 у судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 при розгляді вищевказаного клопотання усно заявив відвід слідчому СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області з підстав, передбачених п. 3 ч.1 ст. 77 КПК України.

Судом було задоволення клопотання слідчого та оголошено перерву для надання документів, що підтверджують повноваження слідчого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, після закінчення якої слідчий ОСОБА_3 долучив слідчому судді до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001212 від 13.11.2023 станом на 12.02.2024 та 11.03.2024 та постанову про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні №0001212 від 13.11.2023.

В обґрунтування своєї заяви адвокат ОСОБА_6 посилався на те, що подана слідчим постанова про визначення групи слідчих від у кримінальному провадженні №0001212 від 13.11.2023 не відповідає вимогам, встановленим до постанови у ст. 110 КПК України, а саме складена з порушенням п.1 ч.5 ст. 110 КК України, тобто у своїй вступній частині не містит ь відомості про місце і час прийняття постанови; та п. 3 ч. 5 ст. 110 КПК України, а саме у резолютивній частині не містить відомостей про можливість та порядок оскарження постанови. Крім цього, всупереч вимогам ч. 6 ст. 110 КПК України постанова не виготовлена на офіційному бланку органу досудового розслідування. Таким чином, подана слідчим постанова про визначення групи слідчих є недопустимим доказом у справі. Щодо наданого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у даному кримінальному провадженні зазначив, що такий документ не може слугувати підтвердженням повноважень слідчого, оскільки сформований електронно-комунікаційною системою та несе функцію про надання інформації про хід досудового розслідування на певному його етапі.

Таким чином, адвокат ОСОБА_6 вважає, що участь слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 без наявності, передбачених КПК України повноважень, у формі процесуального рішення, вказує на його особисту заінтересованість в результатах кримінального провадження, а тому є підставою для їх відводу, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України.

У судовому засіданні інший представник власника майна адвокат ОСОБА_5 та власник майна ОСОБА_4 підтримали вказану заяву про відвід слідчого, просили її задовольнити, з підстав, зазначених адвокатом ОСОБА_6 .

У судовому засіданні слідчий СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 зазначив, що відвід є необґрунтованим, а він є повноважним слідчим у даному кримінальному провадженні, про що свідчать подані ним у судовому засіданні слідчому судді документи.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового засідання, подані слідчим документи на підтвердження своїх повноважень, дослідивши усну заяву про відвід, дійшов таких висновків.

Положення ст. 77 КПК України зазначають підстави для відводу слідчого, в тому числі у разі якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному проваджені.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КПК України, зокрема, відводи слідчому, під час досудового розслідування, розглядає слідчий суддя.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ ВП №1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001212 від 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.02.2024, 11.03.2024 до групи слідчих у кримінальному провадженні включений, зокрема слідчий ОСОБА_3 .

З постанови заступника СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 06.12.2023 про призначення групи слідчих вбачається, що у кримінальному провадженні №0001212 від 13.11.2023 визначено групу слідчих, серед яких є слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений , серед іншого, визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Отже, визначення керівником органу досудового розслідування слідчого (групи слідчих), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Зазначена правова норма гарантує незалежність посадової особи органу досудового розслідування у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності.

Процесуальна самостійність слідчого і його свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.

Верховний Суд у своїй постанові в справі №490/10025/17 від 19.05.2020 виходив з того, що КПК не вимагає, щоб кожне рішення, яке приймається узв`язку з розслідуванням кримінальної справи, викладалося у формі постанови. Частина 3 статті 110 КПК передбачає, що постанова виноситься слідчим або прокурором лише у випадках, передбачених цим Кодексом, або коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Аналіз положень КПК свідчить про те, що визначення слідчого чи прокурора не є тим випадком, для якого Кодекс вимагає винесення постанови. Цей висновок можна зробити зі співставлення двох пунктів частини 2 статті 39 КПК: в пункті 1, який стосується визначення слідчого, слідчих або старшого слідчої групи керівником органу досудового розслідування, постанова не згадується, у той час як пункт 2 для відсторонення слідчого від розслідування прямо вимагає вмотивованої постанови. Частина 1 статті 37 КПК не визначає, в якому вигляді має прийматися рішення про визначення процесуального керівника урозслідуванні.

Виходячи з правила casus omissus pro omisso habendus est, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав додавати до тексту закону не висловлену в ньому вимогу і вважає, що відсутність у відповідних положеннях, які прямо стосуються регулювання цього питання, згадки про необхідність постанови, означає необов`язковість такої постанови для визначення конкретного слідчого або прокурора, яким доручається виконання відповідних повноважень у певній справі.

Більше того, правильність такого тлумачення підтверджується й іншими міркуваннями.

Відповідно до частини 5 статті 110 КПК, обов`язковими елементами постанови слідчого або прокурора є мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. У випадку визначення конкретного слідчого та/або прокурора для проведення розслідування рішення приймається, виходячи здебільшого з організаційних міркувань. Ці міркування не можуть бути обгрунтовані вимогами КПК, але в певних випадках їх розголошення може бути шкідливим як для розслідування, так і для функціонування відповідного органу.

Зважаючи з поданих слідчим документів, відомості про те, які слідчі ведуть досудове розслідування і які прокурори здійснюють процесуальне керівництво, були внесені в Єдиного реєстру досудових розслідувань, група слідчих у даному кримінальному провадженні визначена постановою керівника органу досудового розслідування.

У ході розгляду заяви про відвід слідчого СВ ВП № 1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 не встановлено з боку такого слідчого умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

При цьому, при оцінці доводу адвоката ОСОБА_6 про недопустимість такого доказу як постанова про визначення групи слідчих, слідчий суддя зазначає, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 89 КПК України, саме суд, під час судового провадження, вправі вирішувати питання допустимості наданих сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доказів під час їх оцінки в нарадчої кімнаті під час ухвалення судового рішення, за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 89 КПК України.

Водночас, положення чинного КПК України не містять такої підстави для відводу слідчого, як неповноважний слідчий, і, відповідно, це не може бути розцінено як упередженість слідчого.

З огляду на вищевикладене, представником власника майна адвокатом ОСОБА_6 не наведено належних обґрунтувань щодо існування обґрунтованих сумнівів в неупередженості слідчого ОСОБА_3 ,а тому слідчий суддя вважає за необхідне в задоволені заяви про відвід слідчого відмовити, оскільки в діях слідчого не вбачається обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в їх неупередженості або інших підстав, передбачених приписами ст. 77 КПК України, наявність яких перешкоджає йому брати участь у кримінальному проваджені.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про відвід слідчого ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 при розгляді клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001212 від 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений та підписаний 13.03.2024 о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1