Справа № 201/4952/24
Провадження № 1-кс/201/1661/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000246 від 29.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

УСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що 28.04.2024 до ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетрвоській області надійшов рапорт працівників поліції про те, що 28.04.2024 під час патрулювання за адресою: АДРЕСА_1 , було зупинено транспортний засіб марки Van Hool "T-815" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки реєстраційних документів було виявлено їх підробку.

За даним фактом сектором дізнання ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000246 від 29.04.2024 року , за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно до протоколу огляду від 28.04.2024 за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, біля буд. 20, було виявлено транспортний засіб Van Hool "T-815", д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, він-код: НОМЕР_3 , також під час огляду було вилучено свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 , які було поміщено у паперовий конверт.

З пояснення ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа підприємець і займається перевезенням пасажирів по всій території Україні. У власності має автобус марки «Van Hool» д.н.з. НОМЕР_5 на якому і здійснює перевезення людей. У 2022 році було замінено блок двигуна на транспортному засобі «Van Hool» д.н.з. НОМЕР_5 , тому номер на табличці двигуна не співпадає з номером у базі національної поліції.

Свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 , які було поміщено у паперовий конверт та «Van Hool» д.н.з. НОМЕР_5 , сірого кольору, він-код: НОМЕР_3 є предметом протиправних дій, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 0000246 від 29.04.2024, у зв`язку з чим необхідно забезпечити їх збереження, в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, до прийняття остаточного рішення по справі, шляхом накладення арешту.

У поданому клопотанні прокурором зазначено, шо підсумовуючи вищевикладене, сторона обвинувачення, вважає за необхідне накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію серії № НОМЕР_4 , які було поміщено до паперового конверту та транспортний засіб марки «Van Hool» д.н.з. НОМЕР_5 , сірого кольору, він-код: НОМЕР_3 . Заборонити відчуження, розпорядження та/або користування майном, оскільки, існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до подальшого використання вказаного посвідчення.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Прокурор надав заяву про слухання справи за його відсутністю, просив клопотання задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 28.04.2024 до ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт працівників поліції про те, що 28.04.2024 під час патрулювання за адресою: АДРЕСА_1 , було зупинено транспортний засіб марки «Ванхол T-815» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки реєстраційних документів було виявлено їх підробку.

За даним фактом сектором дізнання ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000246 від 29.04.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно з протоколом огляду від 28.04.2024 за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, біля буд. 20, було виявлено транспортний засіб «Van Hool T-815», д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, він-код: НОМЕР_3 , також під час огляду було вилучено свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 , яке було поміщено у паперовий конверт.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 транспортний засіб марки «Van Hool T-815", д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, він-код: НОМЕР_3 , належить гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 останній зазначив що зареєстрований як фізична особа-підприємець і займається перевезенням пасажирів по всій території Україні. У власності має автобус марки «Van Hool» д.н.з. НОМЕР_5 на якому і здійснює перевезення людей. У 2022 році було замінено блок двигуна на транспортному засобі «Van Hool» д.н.з. НОМЕР_5 , тому номер на табличці двигуна не співпадає з номером у базі національної поліції.

Постановою дізнавача СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.04.2024 року свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 , яке було поміщено у паперовий конверт, та транспортний засіб «Van Hool» «T-815» д.н.з. НОМЕР_5 , сірого кольору, він-код: НОМЕР_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000246 від 29.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Також відповідно до постанови дізнавача СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.04.2024 року транспортний засіб «Van Hool» «T-815» д.н.з. НОМЕР_5 , сірого кольору, він-код: НОМЕР_3 передано на відповідальне зберігання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктові 1 частини другої статті 170 цього Кодексу): 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що вказане вище майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що немає процесуальної доцільності у забороні користуватися транспортним засобом. Тим більше, відповідно до постанови дізнавача СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.04.2024 року транспортний засіб «Van Hool» «T-815» д.н.з. НОМЕР_5 , сірого кольору, він-код: НОМЕР_3 передано на відповідальне зберігання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, у даному кримінальному провадженні проведення відповідних слідчих дій з даним транспортним засобом можливе без позбавлення власника транспортного засобу користуватися ним, тому немає потреби зберігати цей транспортний засіб під охороною державного органу. Його належне збереження як речового доказу у кримінальному провадженні, має забезпечити його власник.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суддя слідчий приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню частково в частині накладення арешту на транспортний засіб лише в частині заборони права на розпорядження та відчуження, адже транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000246 від 29.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні за № 0000246 від 29.04.2024 року у вигляді заборони на розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене 28.04.2024 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 майно:

- свідоцтво про реєстрацію серії № НОМЕР_4 ;

- автомобіль «Van Hool» «T-815» д.н.з. НОМЕР_5 , сірого кольору, він-код: НОМЕР_3 .

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту шляхом заборони користування автомобілем «Van Hool» «T-815» д.н.з. НОМЕР_5 , сірого кольору, він-код: НОМЕР_3 відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1