Справа № 204/1512/24
Провадження № 1-кс/204/407/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Павлоград, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання Слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000720 від 17.10.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2, ч. ст. 263 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється відділом нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури. 24.02.2022 військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Київській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків. У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого законом України від 24.02.2022 № 2101-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено до 15 листопада 2023 року, тобто з 24.02.2022 по цей час на території України діє воєнний стан. Встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , керуючись злочинним умислом направленим на поширення інформації про розташування Збройних Сил України представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України., усвідомлюючи, що на території України введено режим воєнного стану, що пов`язане зі збройною агресією російської федерації проти України, 27.10.2023 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13 год. 06 хв. 28.10.2023, використовуючи мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A 10S», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 , з карткою абонента оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , знаходячись у м. Павлоград Павлоградського району Дніпропетровської області здійснила збір інформації про розташування військовослужбовців Збройних Сил України та фотозйомку військової техніки, яка знаходилась в районі перехрестя АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , біля Державного підприємства «Науково-виробниче об`єднання « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_3 , яке у вищезазначений час використовувалось особовим складом Збройних сил України з метою розміщення військової техніки та особового складу 1 ОТБр, в/ч НОМЕР_5 . Далі, ОСОБА_5 , о 13 год. 06 хв. 28.10.2023, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на поширення інформації про розташування Збройних Сил України, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A 10S», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 , з карткою абонента оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , та обліковий запис - « ІНФОРМАЦІЯ_4 », поширила зібрану інформацію шляхом відправлення результатів фотозйомки у інтернет-месенджері «Telegram» користувачу на ім`я « ОСОБА_8 », який зареєстрований на абонентський номер НОМЕР_6 . Таким чином, 28.10.2023, приблизно о 13 годині 06 хвилині, ОСОБА_5 , керуючись злочинним умислом направленим на поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи свій мобільний пристрій, та обліковий запис - « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у інтернет-месенджері «Telegram» поширила шляхом відправлення користувачу на ім`я « ОСОБА_8 » зареєстрованого на абонентський номер НОМЕР_6 , тобто представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, інформацію про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами. Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у поширенні інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами, з метою надання такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, вчинене в умовах воєнного стану, за відсутності ознак державної зради або шпигунства, кваліфікуються за ч. 3 ст. 114-2 КК України. 03.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України. 03.11.2023 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01.01.2024, без права внесення застави. 26.12.2023 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів, тобто до 23.02.2024, без визначення застави. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України підтверджується наступним: протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії № 55/24-3579 від 30.10.2023; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії № 55/24-3560 від 30.10.2023; відповіддю на запит ОСУВ «Хортиця» від 02.11.2023, протоколом обшуку від 03.11.2023; висновком експерта ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області № 397 від 03.11.2023 за результатами проведення експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності. Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України. На підставі клопотання слідчого, погоджене заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ухвалою Красногвардійського районного судом м. Дніпропетровська від 26.12.2023 продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до шести місяців, а саме до 03.05.2024. Разом з тим, з метою завершення досудового розслідування необхідно: скасувати грифи секретності з матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих дій, а саме клопотань слідчого та ухвал слідчого судді про дозвіл про проведення негласних слідчих (розшукових) дій; направити до Дніпровського апеляційного суду клопотання про скасування грифів секретності з матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих дій, а саме ухвал про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, отримати останні та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; звернутись до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з клопотаннями про дозвіл на надання тимчасового доступу до речей і документів у операторів стільникового зв`язку; провести тимчасовий доступ до речей і документів у операторів стільникового зв`язку; оглянути матеріали отримані за результатами проведення тимчасового доступу до речей і документів у операторів стільникового зв`язку; отримати три висновка експертиз комп`ютерної техніки та програмних продуктів, призначених слідчим в рамках даного кримінального провадження; повідомити про закінчення досудового розслідування стороні захисту; ознайомити з матеріалами кримінального провадження сторону захисту; скласти та вручити обвинувальний акт; виконати інші слідчі дії, необхідність в яких виникне в ході виконання вище перелічених слідчих дій. Обставинами, що перешкоджали здійсненню вищевказаних слідчих (розшукових) дій та заходів є особлива складність кримінального провадження, а саме: великий обсяг проведення необхідних слідчий (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень; проведення обшуків за п`яти адресами з вилученням комп`ютерної техніки, мобільних терміналів зв`язку, інших носіїв комп`ютерних даних, по яким необхідно провести експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів; необхідність проведення довготривалої процедури зняття грифів секретності з матеріальних носіїв інформації; агресивна війна з боку російської федерації та введення воєнного стану в Україні. Враховуючи викладене, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 необхідно продовжити у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також тим, що до вказаної особи, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України повинен бути застосований саме такий запобіжний захід, так як ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК. Інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 повідомлена про підозру у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років, у зв`язку з чим, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_5 може змінити місце фактичного мешкання, перетнути державний кордон поза пунктами пропуску, виїхати на тимчасово окуповану територію України, та переховуватися від органів досудового слідства та суду. Про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування, суду шляхом виїзду на тимчасово окуповану територію України, також свідчить те, що інкримінований ОСОБА_5 злочин, вчинений останнім під час дії воєнного стану в Україні на користь держави-агресора Російської Федерації. Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_5 підозрюється, обґрунтовується фактом того, що вона має стійкі ідеологічні погляди та на теперішній час збройні сили Російської Федерації продовжують ведення агресивної війни проти України, у зв`язку з чим наявні обґрунтовані підстави вважати, що вона, знаходячись на свободі, може надавати сприяння в ведення агресивної війни проти України, шляхом надання представникам збройних сил та спецслужб Російської Федерації координат розташування підрозділів та техніки ЗС України, а також продовжити надавати державі агресору Російської Федерації та її представникам, допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. Враховуючи вагомість наявних доказів, тяжкість злочину та суворість покарання, обставини кримінального правопорушення, а також враховуючи, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою, та зазначив, що тримання під вартою є самим доцільним запобіжним заходом, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконанням підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та не зможе запобігти наявним ризикам. Що стосується обгрунтованості підозри, то слід зазначити що у підозрі дійсно зазначено невірну модель та номер телефону підозрюваної, з якого вона передавала інформацію, це є технічною помилкою, оскілки інши обставини за підозрою повністю підтверджуються даними встановленими з вилученого у неї мобільного телефону.

Підозрювана у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваної заперечував проти даного клопотання, просив відмовити в його задоволенні, оскільки підозра не обґрунтована, викладені в ній обставини не є достовірними, під час обшуку у підозрюваної було вилучено мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A 12» з сім картою НОМЕР_7 , по якому а проводилась експертиза, а в підозрі зазначено що ОСОБА_5 використовувала мобільний телефон «Samsung» моделі «Galaxy A 10S» з сім картою НОМЕР_4 .

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Так, 3 листопада 2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 3 листопада 2023 року, ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 1 січня 2024 року, без права внесення застави.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 26 грудня 2023 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000720 від 17.10.2023, продовжено до шести місяців, тобто до 3 травня 2024 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 26 грудня 2023 року, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, продовжено до 23 лютого 2024 року.

У судовому засіданні було встановлено, що на даний час не змінилися та продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрювана ОСОБА_5 дійсно враховуючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує у випадку визнання її винною у вчиненні даного кримінального правопорушення, маючи можливість виїзду за кордон, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може продовжити вчиняти свою протиправну діяльність, що виправдовує утримання підозрюваної під вартою.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді даного клопотання, суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваної настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику.

Що стосується посилань захисника підозрюваної на необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, то варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи критерії обґрунтованості підозри викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Метою затримання є подальше розслідування кримінального провадження шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Виходячи з наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що додані до матеріалів клопотання докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначено термін «Обгрунтована підозра», який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпьелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A? N182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У зв`язку з викладеним, доводи захисників підозрюваної про необґрунтовану підозру є безпідставними.

Що стосується посилань захисника підозрюваної на невідповідність найменування моделі телефону і номерів сім-карток, зазначених у підозрі та тих, що фактично були вилучені під час обшуку в підозрюваної та по яким проводилася експертиза, що в свою чергу також впливає на обґрунтованість підозри, то слід зазначити, що прокурором у судовому засіданні було визнано факт наявності зазначених адвокатом розбіжностей. При цьому, прокурор зазначив, що дана невідповідність є лише технічною помилкою, з приводу виправлення яких він надасть вказівки слідчому.

До того ж, суд звертає увагу, що підозра ОСОБА_5 оголошена за обставинами та інформацією, яка відповідно до висновку експертизи була вилучена саме з її мобільних телефонів та компьютерів, та всі фактичні обставини зазначені у підозрі повністю підтверджуються наявністю інформаційних даних у вилученому телекомунікаційному обладнані під час обшуку у підозрюваної.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною особливо тяжкого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, враховуючи її вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, враховуючи наявність ризиків, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, та продовжити свою протиправну діяльність, а також те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваній строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 квітня 2024 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави, строком на 60 днів, тобто до 19 квітня 2024 року.

Ухвалу направити до СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1