Справа №: 148/415/24
Провадження № 1-кп/148/101/24
В И Р О К

Іменем України

13 березня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Тульчин кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000040 від 05.02.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торчин Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого їздовим в ПАТ «Дружба-ВМ.», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 02.02.2024, близько 18.00, у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, продовженого згідно Закону про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 734/2023 від 06.11.2023, перебуваючи на території домогосподарства в АДРЕСА_1 , де допомагав по господарству власниці ОСОБА_5 , в останнього виник умисел на вчинення крадіжки.

З метою протиправного заволодіння чужим майном, яке з законних підстав належить іншій особі, ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, зайшов до приміщення будинку через незамкнуті вхідні двері, де в одній із кімнат будинку таємно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав із сумки потерпілої жіночий гаманець червоно-чорного кольору без маркувань вартістю 48 гривень, та гроші в сумі 2 000 гривень, купюрами по 500 гривень, які були у вказаному гаманці, належні ОСОБА_5

ч

В подальшому, після заволодіння вищевказаним майном, ОСОБА_6 гаманець та гроші, переніс до свого домогосподарства в АДРЕСА_1 , тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 2 048 гривень.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

16 лютого 2024 року на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України між прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 за участі захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , з урахуванням письмової згоди потерпілої ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_6 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті у діяннях передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_6 в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки. На підставі п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

На підставі ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, зазначивши, що при її укладенні були дотриманні вимоги кримінального кодексу та кримінально процесуального кодексу України.

ОСОБА_6 просив угоду затвердити, визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, не заперечував проти обставин, встановлених під час проведення досудового розслідування. Зазначив, що під час укладення угоди на нього жодного тиску не вчинялось, укладення угоди є добровільним. Також обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені обвинуваченим, відмітив дотримання вимог КПК України при укладенні угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила надання письмової згоди на укладення угоди, заперечень не має.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Покарання, узгоджене сторонами, відповідає санкції, передбаченій ч. 4 ст. 185 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, а також те, що укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди не суперечать вимогам чинного законодавства, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд затверджує дану угоду.

Питання щодо речових доказів належить вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у справі відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 371, 374, 473, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 16.02.2024 року у кримінальному провадженні № 0000040 від 05.02.2024 року між прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 за участі захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , з урахуванням письмової згоди потерпілої ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбуття, призначеного вироком покарання з випробуванням на два роки, в силу п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, зобов`язавши його періодично являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про переміни свого місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1135 грн. 92 коп. за проведення товарознавчої експертизи № 531/24-21 від 07.02.2024 року.

Арешт накладений ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області №148/272/24 від 07.02.2024 - скасувати.

Речові докази, а саме: гаманець червоно - чорного кольору без маркувань та грошові кошти у сумі 1500 гривень купюрами по 500 гривень (3 купюри: ЄБ 5686821, УГ 9617967, ВЖ 9490995), повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1