Провадження №11-сс/801/485/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2024 року,

якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 20.05.2024.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 20.05.2024.

Скарга мотивована тим, що 20.05.2024 ОСОБА_7 подав заяву до Вінницької обласної прокуратури за фактом вчинення кримінальних правопорушень працівниками поліції, передбачених ст. 367, 382 КК України. Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, відомості до ЄРДР не внесено та не повідомлено заявника про результати розгляду вказаної заяви.

Заявник вважає дану бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР незаконною, а тому просить зобов`язати уповноважену особу Вінницької обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 20.05.2024.

В судове засідання заявник не з`явився, з невідомих суду причин, повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду до суду не надходило.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки не встановлено ознак кримінального правопорушення, про що належним чином повідомлено заявника.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 20.05.2024 - відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2024 та скасувати її. Постановити нову ухвалу, якою його скаргу задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , посилаючись на її безпідставність, вважає ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Звернув увагу суду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001859 від 07.06.2021 триває.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, думку прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2024 року ОСОБА_7 подав до Вінницького апеляційного суду у межах встановленого ст.395 КПК України строку, у зв`язку з чим підстави для вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення відсутні, оскільки такий строк останнім пропущено не було.

Також заслухавши думку апелянта, заперечення прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 ст.1 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2024 року, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Апеляційним судом встановлено, що 20.05.2024 до Вінницької обласної прокуратури надійшла заява ОСОБА_7 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.367, 382 КК України працівниками правоохоронних органів. В якій заявник вказав, що 16.05.2022 р. Вінницький міський суд скасував постанову дізнавача СД Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0001859 від 07.06.2021 р. і направив на додаткове розслідування. Більше року додаткове розслідування не проведено. Слідчий жодним чином з ним не зв`язався. Тому вважає, що така бездіяльність вказує на невиконання рішення суду і відповідно підпадає під ст.382 КК України. Звернув увагу, що попередній раз дізнавач СД Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 належних слідчих дій по кримінальному провадженню №0001859 не проводив, закрив кримінальне провадження 07.06.2021, вказана постанова прокуратурою скасована не була. Тому вважає, що такі дії і бездіяльність службових осіб мають ознаки злочину, передбаченого ст.367 КК України.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_7 начальником відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 22.05.2024 №31-1193-09 останньому було надано відповідь, відповідно до якої у звернені ОСОБА_7 від 20.05.2024 не наведено об`єктивних даних про вчинення суспільно-небезпечного винного діяння в діях працівників правоохоронних органів Вінницької області, а тому підстави для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку розслідування наразі відсутні.

Приймаючи рішення щодо відмови в задоволенні скарги ОСОБА_7 слідчий суддя суду першої інстанції встановив та виходив з того, що у скарзі заявник порушує питання про внесення відомостей до ЄРДР по факту вчинення кримінальних правопорушень, однак зі змісту заяви слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Так, у відповідності до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положенням ч.1 ст.25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своє компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 №298, передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У відповідності до положення ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Апеляційний суд, аналізуючи зміст заяви ОСОБА_7 від 20.05.2024 року з урахуванням вимог ч.2 ст.94 КПК України вбачає, що заявник шляхом реалізації наданого йому права порушення перед слідчим суддею питання щодо здійснення судового контролю, щодо дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні обирає для себе найменш обтяжливий спосіб захисту цих прав. Однак, вказана заява від 20.05.2024 не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях працівників правоохоронних органів Вінницької області ознак будь-якого кримінального правопорушення, а тому невнесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою ОСОБА_7 , не є протиправним.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки вбачається, що ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Також уповноваженим органом досудового розслідування в межах компетенції, заявнику ОСОБА_7 було надано відповідну відповідь та роз`яснення.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а наведені доводи в апеляційній скарзі викладених в ній висновків суду не спростовують.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4