Провадження №1-кп/522/665/24
УХВАЛА

12 березня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001101 від 27.12.2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Майське Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 294, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Наказом №4 від 25.01.2005 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначений на посаду директора підприємства профспілки санаторію-профілакторію «Біла Акація» (ППСП «Біла Акація»), який розташований у м. Одесі по вул. Французький бульвар, 59.

У своїй діяльності директор ППСП «Біла Акація» ОСОБА_3 , відповідно до умов контракту та посадової інструкції, затвердженої 02.09.2013, керується Конституцією України, чинним законодавством України, Статутом підприємства, правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимогами контракту.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 19, 28, 29, 34 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави; в Україні визнається і діє принцип верховенства права; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Згідно з п.п.: 2.1, 2.2, 2.4, 2.11, 2.21, 2.27 посадової інструкції від 02.09.2013, директор ППСП «Біла Акація» визначає, формулює, планує, здійснює і координує всі види діяльності підприємства; здійснює оперативне керівництво підприємством, організовує виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством та Статутом підприємства; видає розпорядження, затверджує інструкції та інші документи у питаннях, які входять до його компетенції; контролює своєчасність і правильність розрахунку з громадянами за проживання, послуги і бронювання номерів (місць) за цінами і тарифами, які встановлені у санаторії-профілакторії; контролює рентабельну фінансово- господарську діяльність санаторію-профілакторію, своєчасне подання у відповідні державні органи обліково-звітних документів та сплату обов`язкових платежів і зборів.

Відповідно до п.п.: 4.1, 4.1.4, 4.1.5, 4.1.6 посадової інструкції, директор ППСП «Біла Акація» несе відповідальність: за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків; завдання матеріального збитку підприємству з власної вини; за наслідки прийнятих ним рішень, що виходять за межі його повноважень, які визначені чинним законодавством та Статутом підприємства; директор підприємства не звільняється від відповідальності, якщо дії, що тягнуть відповідальність, були здійснені особами, яким він делегував свої права; за недобросовісне використання коштів та майна санаторію-профілакторію у власних інтересах, протилежних інтересам засновників.

Разом з тим, ОСОБА_3 , діючи всупереч покладеним на нього посадовим обов`язкам, реально усвідомлюючи кримінально-карані наслідки скоєння ним кримінального правопорушення, грубо порушив положення Конституції України, та скоїв навмисні кримінальні правопорушення за викладених нижче обставин.

21.11.2013 Кабінетом Міністрів України прийнято рішення про призупинення процесу підготовки до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Євросоюзом - через відмову Президента України ОСОБА_6 від її підписання.

У зв`язку з цим, починаючи з 22.11.2013, реалізуючи гарантоване Європейською конвенцією з прав людини та Конституцією України право на мирні збори, мітинги, походи і демонстрації, у м. Києві, на Майдані Незалежності, розпочалися безстрокові мирні збори громадян з метою прилюдного обговорення та вираження свого негативного ставлення до дій органів державної влади, необхідності їх зміни та на підтримку європейського вектору зовнішньої політики України.

Зазначена мирна акція знайшла також підтримку в регіонах України, в тому числі і серед мешканців м. Одеси, та цей громадський рух отримав загальновживану назву «Євромайдан».

Статтею 21 Конституції України передбачено, що всі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Виходячи з положень статті 39 Конституції України, мирні зібрання є одним із засобів відстоювання людиною і громадянином своїх прав, свобод та інтересів у демократичному суспільстві. Право громадян на свободу мирних зібрань в Україні гарантується та захищене державою, яка зобов`язана забезпечити його ефективну реалізацію. Здійснення цього права не підлягає жодним обмеженням, крім випадків, установлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Згідно з статтею 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS № 005 кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами. Здійснення цього права не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Перешкоджання в реалізації права громадян України на проведення мирної демонстрації, втручання у реалізацію їх права на свободу мирних зібрань, є порушенням статті 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Верховною Радою України 17.07.1997.

Незважаючи на вищевказані норми закону, службові особи органів державної влади та місцевого самоврядування Одеської області у продовж січня-лютого 2014 року, бажаючи якнайдовше утримати свої владні повноваження та усунути перешкоди цьому з боку активістів «Євромайдану», припинити будь-які масові збори, мітинги, вуличні походи та інші акції, з метою залякування учасників мирних зборів та акцій протесту в регіонах України, розробили порядок протидії учасникам вказаних заходів, у тому числі шляхом силового розгону протестувальників силами організованих груп - «тітушок».

Приблизно у січні 2014 року (точніше встановити не надалося можливим), службова особа Одеської обласної державної адміністрації (далі Особа 1), стосовно якої кримінальне провадження за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294 та ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України виділено в окреме провадження та на даний час триває його судовий розгляд, разом з іншими особами, у тому числі з службовими особами, що встановлюються, бажаючи якнайдовше зберегти свої владні повноваження, вступили в попередню змову для усунення перешкод з боку активістів та прихильників руху «Євромайдан», які були невдоволеними діями органів державної влади і місцевого самоврядування, та під час організованих ними мирних акцій протестів і мітингів поблизу Одеської ОДА, висловлювались щодо недовіри чинній владі, вимагали її зміни та виступали за євроінтеграцію України.

Тоді ж Особа 1, стосовно якої матеріали виділено в окреме кримінальне провадження та на даний час триває його судовий розгляд, діючи за попередньою змовою групою осіб, у тому числі зі службовими особами, що встановлюються, а також особами, матеріали кримінального провадження стосовно яких виділені в окреме провадження, для протидії мирним зібранням та протестам прихильників руху «Євромайдан» в Одеському регіоні, домовились оперативно та жорстко реагувати на спроби активістів руху щодо організації та проведення таких зібрань, мітингів та пікетів, у тому числі шляхом залякування їх учасників, застосування до них фізичного насильства, для чого додатково залучили відповідних осіб - мешканців Донецької та Одеської областей, кримінальне провадження стосовно яких виділено в окреме провадження, та які на даний час за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, перебувають у розшуку. Зазначені особи дали свою згоду на участь у злочинах, що планувалися: перешкоджанні законному праву громадян на організацію та проведення мирних зборів, мітингів тощо, організації масових заворушень, а також залучили для скоєння вказаних кримінальних правопорушень і інших осіб, які встановлюються слідством.

У другій половині січня 2014 року (точніше встановити не надалося можливим), Особа 1, стосовно якої матеріали виділено в окреме кримінальне провадження та на даний час триває його судовий розгляд, реалізуючи спільний злочинний задум групи та діючи як один з організаторів кримінальних правопорушень, що планувалися, навмисні дії якого були узгодженими з іншими учасниками, у тому числі, службовими особами, що встановлюються, а також особами, кримінальне провадження щодо яких виділено в окреме провадження, незаконно перешкоджаючи реалізації конституційного права учасників мітингу на мирне зібрання і вільне волевиявлення, діючи умисно та узгоджено, разом із учасниками групи, організували комплекс заходів, спрямованих на перешкоджання проведення мирних заходів протестувальниками, шляхом погроз та фактичного застосування до організаторів і учасників фізичного насильства, залучених до цих цілей організованих груп - «тітушок», при цьому свідомо допускаючи можливість заподіяння активістам тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, побоїв, знищення та пошкодження їх майна та можливої дестабілізації суспільно-політичної ситуації в м. Одесі та області.

Для цього, Особою 1, стосовно якої матеріали виділено в окреме кримінальне провадження та на даний час триває його судовий розгляд та його спільниками, у тому числі службовими особами, що встановлюються, а також Особа 2, Особа 3, Особа 4 та іншими особами, кримінальне провадження щодо яких виділено в окреме провадження, у зв`язку з їх розшуком, відповідно до розподілених ролей, було вжито необхідні заходи щодо пошуку та відбору чоловіків міцної статури, прибічників діючої на той час влади, у тому числі вихідців із південних регіонів Одеської та з Донецької областей, загальною чисельністю близько 200 осіб (більш точну їх кількість встановити не надалося можливим), яких згуртували і розмістили у м. Одесі, у тому числі в міських санаторіях, для участі в запланованих кримінальних правопорушеннях. При цьому повністю забезпечили спортивним одягом, засобами індивідуального захисту у вигляді мотоциклетних шоломів чорного кольору, захисних лижних окулярів, наколінників та налокітників, шапок-масок та «балаклав» чорного кольору тощо, предметами придатним для нанесення тілесних ушкоджень громадянам: дерев`яними битками та кийками, відрізками металевих прутів та арматури тощо, які планувалось використовувати під час вчинення ними кримінального правопорушення як знаряддя для нанесення ударів та заподіяння тілесних ушкоджень учасникам руху «Євромайдан», а також забезпечили їх автотранспортом для можливості оперативного переміщення по місту.

Залучених таким чином чоловіків Особа 2, Особа 3, Особа 4, кримінальне провадження щодо яких виділено в окреме провадження, та які на даний час за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 28, ст.340 КК України, перебувають у розшуку за узгодженням з Особа 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження та на даний час триває його судовий розгляд, та іншими співучасниками кримінального правопорушення, у тому числі службовими особами, що встановлюються, розподілили на групи, визначили порядок їх дій під час скоєння кримінальних правопорушень, що планувалися у відношенні прихильників руху «Євромайдан», призначили старших груп, яких для оперативного керівництва наданими їм групами залучених чоловіків забезпечили засобами зв`язку, у тому числі портативними радіостанціями, та узгодили порядок управління і координації дій.

Одночасно, Особа 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження та на даний час триває його судовий розгляд за попередньою змовою групою осіб, що встановлюються, а також з Особою 2, Особою 3, Особою 4 кримінальне провадження щодо яких виділено в окреме провадження, та які на даний час за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, перебувають у розшуку, дії яких були узгодженими з іншими службовими особами, що встановлюються та за сприяння останніх, забезпечили повну оплату послуг залучених ними близько 200 чоловіків, а також послуг з їх проживання, харчування та переміщення по місту за рахунок коштів (джерела яких не встановлені), які спеціально були виділені особами, які входили в одну злочинну групу з Особою 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження та на даний час триває його судовий розгляд, для досягнення злочинного результату.

Наприкінці січня 2014 року, діючи навмисно, відповідно до відведеної ролі Особа 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження та на даний час триває його судовий розгляд, відшукав директорів Одеських санаторіїв, які під гарантовану ним повну оплату послуг санаторіїв за проживання та харчування погодились на розміщення груп чоловіків, спеціально залучених ним до вчинення запланованого кримінального правопорушення.

Так, Особа 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження та на даний час триває його судовий розгляд, залучив до спільного вчинення організованого та підготовленого ним кримінального правопорушення як пособника - керівника одного з найбільших санаторіїв міста ППСП «Біла Акація» ОСОБА_3 , який усвідомлюючи всю відповідальність та можливі наслідки учинення ним кримінальних правопорушень, надав свою згоду на участь у кримінально-протиправній діяльності групи для досягнення спільного злочинного результату.

При цьому, ОСОБА_3 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, зобов`язався забезпечити на умовах анонімності розміщення та проживання в очолюваному ним санаторії-профілакторії ППСП «Біла Акація» близько 200 осіб, заздалегідь забезпечених належною захисною екіпіровкою, одягом та знаряддями, пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень.

Тоді ж, в останні дні січня 2014 року (точніше встановити не надалося можливим) на виконання вказівки Особа 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження та на даний час триває його судовий розгляд, Особа 2, Особа 3, Особа 4, кримінальне провадження щодо яких виділено в окреме провадження, та які на даний час за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, перебувають у розшуку, та дії яких були узгодженими з іншими службовими особами, що встановлюються, відповідно до наявної домовленості, забезпечили міськими автобусами для перевезення та розмістили в міських санаторіях Одеси, у тому числі у ППСП «Біла Акація» (м. Одеса, вул. Французький бульвар, 59), кількох груп підібраних ними чоловіків міцної статури, загальною чисельністю близько 200 осіб, у яку, серед інших, входили і особи, кримінальне провадження щодо яких виділено, та які на даний час за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, перебувають у розшуку.

Так, 28.01.2014, ОСОБА_3 , діючи відповідно до відведеної йому ролі та взятих на себе зобов`язань, у продовж дня, особисто зустрічав групи осіб, чоловічої статі, які організовано, на міських маршрутних автобусах прибували до готельного комплексу ППСП «Біла Акація», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар, 59 та після коротких перемовин з представниками (старшими) груп, надавав розпорядження підпорядкованому йому персоналу санаторію-профілакторію щодо порядку розміщення вказаних осіб у номерах санаторію та організації їхнього харчування.

При цьому, ОСОБА_3 , у порушення внутрішніх правил ППСП «Біла Акація», які регулюють порядок заселення осіб, у тому числі їх обов`язкової реєстрації в журналі готелю, виконуючи раніше взяті на себе обов`язки, щодо приховування справжньої мети і цілей прибулих груп, а також з метою уникнення вказаними особами кримінальної відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення, надав вказівку старшому адміністратору закладу ОСОБА_7 внести завідомо недостовірну інформацію до журналу готелю, оформивши групу прибулих у кількості 150 осіб під вигаданими анкетними даними, як учасників семінару «Маркетингові стратегії реалізації продуктів побутової хімії у Південному регіоні на 2014 рік», що нею було зроблено.

Забезпечивши таким чином розміщення для тривалого і прихованого проживання зазначених 150 чоловіків у ППСП «Біла Акація», ОСОБА_3 повністю виконав взяті на себе зобов`язання перед спільниками, та забезпечив можливість у подальшому досягнення запланованого групою злочинного результату, а саме завадити організації та проведенню мирних зборів, мітингів, протестів, тощо проєвропейськи налаштованими громадянами регіону, спровокувати масові заворушення, дестабілізувати суспільно-політичну ситуацію в м. Одесі та області.

Так, 19.02.2014, у першій половині дня (точніше встановити не надалося можливим), у засобах масової інформації та мережі Інтернет з`явилася інформація про заплановане того ж дня о 14 годині Одеською організацією політичної партії «Демократичний альянс» мирне зібрання громадян - пікетування та мітинг поблизу Одеської обласної державної адміністрації (ООДА) на пр. Шевченка, 4 у м. Одесі, під гаслами «Не стріляй» - на підтримку учасників «Євромайдан» у м. Києві, де 18.02.2014, під час вуличних сутичок з провладними силами поблизу Майдану Незалежності, від отриманих травм та вогнепальних поранень загинули проєвропейськи налаштовані громадяни, що набуло великого суспільного резонансу, у тому числі, серед мешканців Одеського регіону, та заодно - для отримання офіційного роз`яснення головою ООДА вказаних злочинних дій влади у м. Києві, у зв`язку з чим на пікетування поблизу ООДА очікувалась явка значної кількості учасників.

З метою перешкоджання запланованому о 14 год. 19.02.2014 проведенню поблизу ООДА мирному зібранню громадян - пікетуванню (мітингу), шляхом провокування масових заворушень, погромів, усвідомлюючи можливість заподіяння мирним громадянам тілесних ушкоджень, пошкодження та знищення їх майна, ОСОБА_3 , Особа 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження та на даний час триває його судовий розгляд, Особа 2, Особа 3, Особа 4, кримінальне провадження щодо яких виділено в окреме провадження та які на даний час за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст.294, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, перебувають у розшуку та інші особи, у тому числі службові, що встановлюються, діючи спільно та узгоджено, відповідно до розподілу ролей та розробленого плану, навмисно порушуючи конституційне право учасників мітингу на мирне зібрання і вільне волевиявлення, для залякування та придушення мирної акції громадян на підтримку євроінтеграції України та зміни чинної влади, забезпечили доставку близько 14 години від згаданих вище санаторіїв до будівлі ООДА на пр. Шевченка, 4 у м. Одесі заздалегідь розміщених у зазначених оздоровчих закладах чоловіків, особи яких на даний час встановлюються, загальною чисельністю близько 200 осіб, в число яких входили і чоловіки, які були розміщені ОСОБА_3 під вигаданими даними у готельному комплексі ППСП «Біла Акація», переважна більшість з яких була одягнута у чорного кольору спортивні куртки і штани, екіпіровані у захисне спорядження у вигляді наколінників та налокітників, озброєні дерев`яними битами, кийками, металевою арматурою, тощо, обличчя яких були приховані «балаклавами», мотоциклетними шоломами, лижними окулярами, тощо для запобігання можливому їх впізнанню та притягненню до кримінальної відповідальності за злочини, які готувалися.

Близько 14 год. 19.02.2014, на площі перед будівлею ООДА на пр. Шевченка, 4 у м. Одесі розпочався мирний мітинг (пікет) під гаслом «Не стріляй» на знак протесту проти побиття та розстрілу провладними силами 18.02.2014 мирних громадян на Майдані Незалежності у м.Києві, а також на підтримку політики євроінтеграції України та для отримання офіційного роз`яснення від представників регіональної влади щодо подій, які відбувалися у м. Києві поблизу Майдану Незалежності. У зазначеному заході, разом із журналістами, прийняло участь біля 50 осіб.

Під час зазначеного пікету, приблизно о 14 год. 30 хв., до пікетувальників на сходи ООДА вийшов голова Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_8 .

Однак, після нетривалого спілкування з пікетувальниками, у тому числі занепокоєними доставкою до ООДА екіпірованих у захисну амуніцію та озброєних дерев`яними бітами, кийками і металевими прутами близько 200 агресивно налаштованих осіб, серед яких були і Особа 3, Особа 4, які вигукували гасла на підтримку Президента України ОСОБА_6 та «Антимайдану», голова обладміністрації ОСОБА_8 , ухилившись від відповіді на запитання під вигуки пікетувальників «Ганьба!», повернувся до будівлі ООДА.

Після цього, Особа 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження та на даний час триває його судовий розгляд, діючи за попередньою домовленістю з Особою 2, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, у зв`язку з розшуком та іншими, на даний час не встановленими особами, у тому числі службовими, з метою досягнення спільної злочинної мети, завдаючи істотної шкоди охоронюваним законом правам окремих громадян на мирні зібрання, а також громадським інтересам, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 22 та 39 Конституції України, ст. 1 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, за відсутності будь-якого судового рішення, яке б обмежувало право вищевказаних громадян на свободу мирних зібрань, надав вказівку Особа 2, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, у зв`язку з розшуком та іншим, на даний час невстановленим особам, щодо силового припинення мирного зібрання громадян, які знаходилися на той час перед будівлею Одеської обласної державної адміністрації, що останніми і було виконано.

При цьому, належним чином екіпіровані і озброєні близько 200 чоловік, використовуючи свою чисельну перевагу, активно перешкоджаючи проведенню мирного мітингу (пікету), без будь-якого попередження та за відсутності будь-яких до цього підстав, застосували проти неозброєних мирних мітингувальників (пікетувальників), серед яких були і літні жінки та журналісти, заздалегідь заготовлені для спричинення тілесних ушкоджень дерев`яні бити, кийки та металеві прути, наносячи ними, а також руками та ногами удари учасникам пікету та журналістам по різним частинам тіла, застосувавши таким чином до них фізичне насильство, учинивши масові заворушення, які супроводжувалися грубим порушенням громадського порядку, опором представникам влади, зокрема, під час спроби нападників прорвати кордон із числа співробітників ГУМВС України в Одеській області, які на місці забезпечували охорону громадського порядку та намагалися відокремити агресивно налаштованих нападників від учасників мирного пікету, які разом із журналістами спробували сховатися за правоохоронцями на сходинках ООДА та спричинили тілесні ушкодження середньої тяжкості наступним громадянам: ОСОБА_9 , оператору ТРК «Нова Одеса» ОСОБА_10 а також легкі тілесні ушкодження громадянам: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , кореспонденту ТРК «Перший міський» ОСОБА_16 , оператору телекомпанії «Новий Канал» ОСОБА_17 , спричинили матеріальну шкоду громадянам: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , кореспонденту ТОВ «ТРК «Нова Одеса» ОСОБА_21 , оператору «5 канал ТВ» ОСОБА_22 .

Окрім того, зазначені нападники, застосовуючи дерев`яні бити та кийки, пошкодили мотоцикли учасників мирного мітингу (пікету): «Yamaha XTZ 750», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_23 та «Yamaha Dragstar», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого був ОСОБА_24 , спричинивши зазначеним особам матеріальну шкоду, після чого організовано та безперешкодно покинули місце події, використовуючи для цього автотранспорт, на якому прибули, у тому числі для повернення до ППСП «Біла Акація», звідки 19.02.2014 та 20.02.2014, у терміновому порядку через набуття великого резонансу у м. Одесі та регіоні вищезазначених подій 19.02.2014 поблизу ООДА.

В результаті зазначених погромів та масових заворушень, організованих 19.02.2014, Особою 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження та на даний час триває його судовий розгляд, Особа 2, Особа З, Особа 4, кримінальне провадження щодо яких виділено в окреме провадження, та які на даний час перебувають у розшуку та інші особи, у тому числі службові, які на даний час встановлюються за безпосередньої та активної участі у наведених злочинах осіб, кримінальне провадження щодо яких виділено в окреме провадження, та які на даний час за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, також перебувають у розшуку, інших, на даний час не встановлених осіб, дії яких характеризувалися спільним злочинним наміром, згуртованістю під час скоєння злочинів, та які під час їх скоєння своєю присутністю і узгодженими діями підтримували один одного, були спричинені тілесні ушкодження наступним громадянам: ОСОБА_12 , якому відповідно до висновку судово-медичного експерта №1178 від 28.05.2015 19.02.2014 спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді забитої рани волосяної частини голови, двох синців та двох саден на обличчі; ОСОБА_13 , якому відповідно до висновку судово-медичного експерта №463 від 04.03.2014 19.02.2014 спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді синця лівої гомілки.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294 КК України (в редакції від 05 квітня 2001 року) за кваліфікуючими ознаками: співучасть у формі пособництва в організації масових заворушень, що супроводжувалися насильством над особою, погромами, знищенням майна, опором представникам влади із застосуванням предметів, які використовувалися як зброя, за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції від 05 квітня 2001 року) за кваліфікуючими ознаками: співучасть у формі пособництва в незаконному перешкоджанні організації' або проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, якщо це діяння було вчинене із застосуванням фізичного насильства, за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому від обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 294, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.28 ст. 340 КК України, на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав, при цьому просив задовольнити клопотання та звільнити його від кримінальної відповідальності з підстав, наведених у ст. 49 КК України.

Захисник ОСОБА_5 підтримала позицію обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 КК України - нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 КК України - тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 44 і 49 КК України за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує і відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 49 КК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі (№ 309/1201/15-к).

Суд встановив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294 КК України (тяжкий злочин), подія якого мала місце 28 січня 2014 року, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України (нетяжкий злочин), подія якого мала місце 19 лютого 2014 року.

Таким чином, з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінальному правопорушенню за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294 КК України минуло понад десять років, у зв`язку з чим, в силу п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Крім того, з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України минуло понад п`ять років, у зв`язку з чим, в силу п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Також суд встановив, що протягом цього строку ОСОБА_3 не вчинив нового кримінального правопорушення та не ухилявся від слідства або суду, тобто обставини, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності відсутні, а тому строки давності закінчились.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 294, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.28 ст. 340 КК України, не визнав, але не заперечував проти закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України зі звільненням його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 у судовому засіданні було роз`яснено, що закриття провадження на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 49 КК України не є реабілітуючою обставиною.

За змістом ст.ст. 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч.ч.1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання обвинуваченого задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Як зазначила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своєму висновку по справі №203/241/17 від 12.09.2022 року, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, судові витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз у вказаному кримінальному провадженні у розмірі 13189 гривень 06 копійок слід віднести на рахунок держави.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 7, 284, 286, 369-372, 376, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, задовольнити.

На підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 294, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0001101 від 27.12.2016 року відносно нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

Судові витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз у розмірі 13189 гривень 06 копійок віднести на рахунок держави.

Речовий доказ: системний блок персонального комп`ютера в корпусі чорного кольору з сірими ставками та написом «SOLIX» на передній панелі, максимальними розмірами 411 мм на 175 мм на 432 мм (висота/ширина/довжина), - повернути власнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 15.03.2024 року о 13 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1