КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 21 лютого 2024 року апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року, відносно,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Томаківка Дніпропетровської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України,

за участю: прокурора захисника в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , до 01 березня 2024 року включно.

Визначено ОСОБА_6 заставу в розмірі 18 500 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 56 018000 (п`ятдесят шість мільйонів вісімнадцять тисяч ) гривень 00 копійок, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду.

На думку захисника, ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, оскільки прокурором не доведено їх наявність, а підозру необґрунтованою.

Зокрема, долучені до клопотання документи не можуть свідчити про вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому дій, а заява представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надає доказів на підтвердження факту завдання банку шкоди.

Звертає увагу на протокол одночасного допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що ОСОБА_6 не чинив на нього тиску при супроводженні ними як співробітниками Столичної філії АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а роль ОСОБА_6 у досліджуваних подіях була фактично технічною та полягала у підписані ним, як уповноваженим Головою правління співробітником, угод на підставі довіреності.

Вважає, що наявні покази свідків та одночасні допити ОСОБА_6 та ОСОБА_10 описують загальний алгоритм роботи співробітників банку при укладенні угод з продажу готівки на міжбанківському ринку. В той же час, відповідні покази не можуть бути покладені в основу обґрунтованості підозри та свідчити про наявність у ОСОБА_6 злочинного умислу.

Зазначає, що постанова від 16 січня 2024 року про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_6 не має відношення до діяльності підприємств про які зазначено у постанові та не займав відповідні посади на них.

Крім того, посилався на відсутність ризики, оскільки після повідомленої ОСОБА_6 підозри він самостійно прибув до суду для розгляду клопотання, а посилання прокурора на те, що підозрюваний є офіційно не працевлаштований умисно перекручений, оскільки підозрюваний є пенсіонером і не має інших джерел доходів окрім пенсії. Також, у підозрюваного відсутнє майно за межами України, а відтак відсутня можливість проживати за кордоном або існувати за кошти, отриманих від реалізації такого майна.

Серед іншого, ризик знищити або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтована виключно призначенням в межах кримінального провадження судової економічної експертизи, однак матеріали кримінального провадження для її проведення надані стороною обвинувачення експертній установі. Законний доступ до будь-якої іншої документації, що має відношення до обставин у ОСОБА_6 відсутній.

Окрім того, стороною обвинувачення та слідчим суддею залишено поза увагою той факт, що під час застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність відповідного ризику. Ризик впливу на свідків обґрунтовується лише теоретичною можливістю.

Зауважує, що тяжкість покарання за інкримінований злочин не може слугувати обґрунтуванням відповідних ризиків, а також не може слугувати виправданням тривалого тримання особи під вартою.

Звертає увагу на стан здоров`я підозрюваного, який унеможливлює його тримання під вартою, а наявні у ОСОБА_6 захворювання відповідають критеріям інвалідності.

Слідчим суддею у мотивувальній частині рішення не надано оцінку документам та аргументам сторони обвинувачення чи захисту, натомість здійснено перерахування заявлених у клопотанні обставин, з якими слідчий суддя погодився.

Наголошує на тому, що визначений розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_6

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11 серпня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000034, за підозрою у тому числі ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

21 вересня 2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

22 вересня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, що складає 147 620 000 грн., в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 листопада 2023 року.

19 жовтня 2023 року ухвалою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року - без змін.

24 жовтня 2023 року постановою заступника Генерального прокурора Д. Вербицького строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 02 грудня 2023 року включно.

26 жовтня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування до 02 грудня 2023 року.

07 листопада 2023 року ухвалою Київського апеляційного суду застосований до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін, при цьому зменшено розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з 147 620 000 грн., до 100 650 000 грн.

23 листопада 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному продовжено до 02 березня 2024 року включно.

28 листопада 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 січня 2024 року включно, із визначенням розміру застави в сумі 67 100 000 грн,.

19 грудня 2023 року ухвалою Київського апеляційного суду застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Оскаржуваною ухвалою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено раніше застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 01 березня 2024 року. Визначено ОСОБА_6 заставу у 18 500 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 56 018 000 гривень, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З таким висновком колегія суддів погоджується частково, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Продовжуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України та продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, є обґрунтованою.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність. Зокрема, зважаючи на імовірну тяжкість майбутнього покарання, вважав доведеним ризик можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні. Окрім зазначеного, ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може безперешкодно переміщуватися як по території України, так і за її межі, оскільки є особою непризовного віку.

Крім того, існує ризик того, що підозрюваний може знищити, спотворити чи сховати будь-яку з речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлено всі обставини, досудове розслідування триває, в ході якого проводяться слідчі дії, направлені, в тому числі, на відшукання слідів та можливих знарядь вчинення злочину. Серед іншого, у межах досудового розслідування зазначеного провадження проводяться комплексна судова інженерно-технічна та судово - економічна експертизи. Розуміючи, яка первинна фінансово-господарська документація необхідна для проведення зазначених експертиз і надання відповідних позитивних висновків експертів, підозрюваний може вжити заходів до її знищення або схову.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходив із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя врахував, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_6 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний наділений потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя зазначає, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При продовженні запобіжного заходу, слідчим суддею враховано конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_6 , його вік та стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків у тому числі, постійного місця проживання у Київській області, його репутацію, а також спосіб його життя та поведінку, які на думку суду, не є достатнім стримуючим фактором для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя звернув увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_6 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя вірно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Доводи захисника в апеляційній скарзі на те, що органом досудового розслідування не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Колегія суддів також звертає увагу, що в цьому провадженні тримання під вартою підозрюваного не є для нього безальтернативним запобіжним заходом, адже передбачає в якості альтернативи заставу.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не дотримався вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і який не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 у тому числі і ті, що зазначаються в апеляційній скарзі захисника, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність в ухвалі слідчого судді достатнього обґрунтування необхідності визначення застави саме в розмірі 18 500 прожиткових мінімумів, колегія суддів приходить до висновку про доцільність визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 15 000 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та становить 45 420 000 гривень, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, яка на даний час буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні обставинами і ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання слідчого необхідно задовольнити частково, продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави у розмірі 15 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 420 000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків щодо наявності підстав для продовження відносно ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин у їх сукупності, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання детектива, та продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_6 строк тримання під вартою у межах досудового розслідування строком до 01 березня 2024 року, з одночасним визначенням застави в порядку, передбаченого ч. 3 ст. 183 КПК України, у розмірі 15 000 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 420 000 гривень у національній грошовій одиниці та з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,- задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року, відносно ОСОБА_6 , - скасувати.

Постановитинову ухвалу, якою клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 01 березня 2024 року.

Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 15 000 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 420 000 гривень.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКС України в місті Києві, код банку - 820172, номер рахунку за стандартом IBAN: НОМЕР_1 )

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до детектива, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися із Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками та іншими підозрюваними;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, однак не більше 2 (двох) місяців з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі, визначеному судом.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою. Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена посадова установи, де підозрюваний утримується під вартою, негайно повинна здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти і повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні та Київський апеляційний суд.

У разі внесення застави і з моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.

Зобов`язати Керівника Відділу забезпечення досудового розслідування СБ України та начальника Військово - медичного управління СБ України невідкладно забезпечити проведення повного медичного обстеження підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою встановлення наявності у останнього захворювань, та у разі встановлення захворювань, вжити заходів з метою забезпечення відповідного рівня лікування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/2550/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_15

Провадження 11сс/824/1687/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК