СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/630/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Києві в режимі відео конференції у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 від 24.05.2022 р. стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Мена, Менського району, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2023 р. з Київської міської прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 від 24.05.2022 р. відносно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_12 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою суду від 29.09.2023р. призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, яке було неодноразово відкладено, востаннє на 17.05.2024 року.

Прокурор під час підготовчого судового засідання просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, зазначив про відповідність обвинувального акту вимогам КПК України та дотримання правил територіальної підсудності при його направленні до Святошинського районного суду м. Києва.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їхні захисники не заперечували проти призначення судового розгляду.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Судом встановлено, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. При затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.

Дане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Святошинським районним судом м. Києва.

Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, відсутні.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні, оскільки обмежень, передбачених положеннями ч.2 ст.27 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.4 ст.315 КПК України судом роз`яснено обвинуваченим право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно них колегіально судом у складі трьох суддів. Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожен окремо, просили здійснювати судовий розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 318 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено.

Водночас прокурор в підготовчому судовому засіданні подав письмові клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави та клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із обранням запобіжного заходу у виді застави.

В обґрунтування вказаних клопотань прокурор зазначає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а також обставини, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати та не зменшились. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 . Окрім того, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 є необхідність продовжити строк дії обов`язків, покладених на нього у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Прокурор підтримав подані ним клопотання з викладених у них підстав та просив їх задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечив з підстав недоведеності прокурорм ризиків, заявлених у поданому клопотанні. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід або зменшити розмір застави до мінімального, оскільки визначений розмір застави є завідомо непосильним для його підзахисної.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала думку захисника, зазначила, що ризики, заявлені прокурором, відсутні, зауважила, що на її утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей, просила застосувати до неї запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_9 просив застосувати до його підзахисного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, а саме у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_6 . Повідомив, що вказане житло перебуває у власності ОСОБА_13 , яка надає згоду на проживання у ньому ОСОБА_6 . На думку захисника вказаний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, зауважив, що відсутні докази, які б підтверджували факт порушення ним раніше застосованого до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, від органів досудового розслідування він не переховувався та таких намірів не має, а заявлені прокурором ризики відсутні. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні ОСОБА_13 підтвердила, що вона надає згоду на проживання ОСОБА_6 у належній їй квартирі АДРЕСА_7 .

Захисник ОСОБА_11 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, які діють під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши наявні матеріали кримінального провадженні, суд приходить до наступного.

Ухвалою суду від 26.01.2024 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 продовжено до 20.05.2024, а також визначено розмір застави - у межах 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України; строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено до 20.05.2024, а також визначено розмір застави - межах 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України; а також продовжено строк виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , які діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 22.05.2024 року включно.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Водночас суду необхідно встановити чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Вирішуючи клопотання прокурора суд вважає, що ризики переховування обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення доведені стороною обвинувачення під час судового провадження.

Так, надаючи оцінку можливості обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує висока ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину (позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна), можуть вдатися до відповідних дій, оскільки у останніх відсутні достатні стримуючі фактори. Окрім того, до обставини, яка збільшує ризику втечі, безумовно належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

При цьому суд бере до уваги, що в розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (справа«Ілійков протиБолгарії»). Тримання під вартою є виправданим, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (справа«Лабіта проти Італії»). Також судом враховується те, що ризик втечі повинен оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії»).

Також продовжує існувати ризик можливих спроб обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що вони офіційного джерела доходів не мають, обвинувачуються у вчиненні злочину з корисливих мотивів. Окрім того, Солом`янським районним судом міста Києва з 28.01.2021 розглядається кримінальне провадження № 0002992 від 07.07.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України та інших дев`яти обвинувачених. Подільським районним судом міста Києва з 18.06.2021 розглядається кримінальне провадження №0008801 від 23.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 та інших осіб у вчиненні у складі організованої групи кримінальних правопорушень, передбачених ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 365-2 КК України. 14.04.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_6 під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 13.06.2023 із забороною залишати житлове приміщення за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_8 , який надалі було продовжено ухвалою слідого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2023 строком до 13.07.2023. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 грубо порушував заборону залишати місце проживання в рамках застосованого до нього запобіжного заходу, останньому 23.08.2023р. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вищевказане дає підстави вважати, що обвинувачені можуть бути особами, схильними до вчинення протиправних дій.

Отже, суд приходить до висновку, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування та продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ..

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини інкримінованого кримінального правопорушення та спосіб його вчинення, відомості про особу обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , а також те, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно них спливає, суд вважає, що застосування до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не в змозі запобігти встановленим судом ризикам та гарантувати їх належну поведінку. Обраний запобіжний захід кореспондується з характером суспільного інтересу, а його продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, узгоджується з п. 79 рішення у справі "Харченко проти України" від 10.05.2011, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тому суд приходить до висновку, що є достатні підстави для того, щоб клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів.

Водночас, беручи до уваги підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, суд вважає за доцільне залишити попередньо визначений обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу, яку вважає співмірною з наявними в кримінальному провадженні ризиками, та покладає на них обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України в разі внесення застави.

При цьому, суд, керуючись положеннями ст.ст. 182,183 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Враховуючи вищезазначене, з огляду на те, що наразі продовжують існувати ризики вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 дій, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, підлягає задоволенню.

Окрім того, 19.02.2024 до суду надійшла скарга гр. ОСОБА_14 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у порядку ст. 303 КПК України, в якій вона просить зобов`язати старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_15 повернути грошові кошти у розмірі 100 000 грн., які були вилучені 13.04.2023 під час проведення обшуку за адресою : АДРЕСА_3 , відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 15.05.2023 по справі № 761/13188/23.

Ознайомившись з даною скаргою та доданими до неї матеріалами суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2, ч.3 ст. 303 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можливість оскарження яких не передбачена частиною першою цієї статті, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316КПК України. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті, тобто рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Отже, з огляду на положення ст. 303 КПК України, оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, можливе виключно на стадії досудового розслідування і не може здійснюватися під час підготовчого судового засідання.

Водночас суд звертає увагу на те, що ухвалою Київського апеляційного суду від 15.05.2023 по справі № 761/13188/23 було задоволено апеляційну скаргу захисника ОСОБА_16 в інтересах ОСОБА_14 та відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_17 у частині накладення арешту на 200 купюр номіналом 500 грн., які були вилучені 13.04.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а відтак, з огляду на положення ст.169 КПК України, якими передбачено повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, вказане питання є вирішеним.

Враховуючи зазначене, скарга ОСОБА_14 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.27, ст. ст. 314-316, ст.ст. 369, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, на 15 год. 30 хв. 27 травня 2024 року в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва у відкритому судовому засіданні.

Справу розглядати колегіально у складі трьох суддів.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати за участі прокурора, обвинувачених, захисників та потерпілого.

У задоволенні скарги ОСОБА_14 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 липня 2024 року включно, і утримувати її у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_3 розмір застави у межах 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

Обвинувачена або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі міста Києва без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави, і з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до неї, для забезпечення виконання визначених КПК України обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 липня 2024 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави у межах 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, після внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

Обвинувачений або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі міста Києва без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави, і з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього, для забезпечення виконання визначених КПК України обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із обранням запобіжного заходу у вигляді застави, - задовольнити.

Продовжити строк виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , які діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 17 липня 2024 року включно, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі міста Києва без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - до 15 липня 2024 включно.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1