Справа № 352/2977/23
Провадження № 1-кс/352/5/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову слідчого СВ ВП № 1 (м.Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 10.08.2023 р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 25.04.2023 р. за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилався на викладені в ній обставини. У зв`язку з неповнотою досудового розслідування та невідповідністю висновків фактичним обставинам справи просив вищезазначену постанову слідчого скасувати.

Представник скаржника в судове засідання не зя`вився, подав до суду письмову заяву змістом якої стверджується, що подану його довірителем скаргу підтримує скаргу, просить її задоволити.

Слідчий ОСОБА_3 СВ ВП № 1 (м.Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, в судове засідання не зя`вився, подав до суду письмову заяву в якій просив у задоволенні скарги відмовити з огляду на необґрунтованість її доводів, дослідивши матеріали кримінального провадження та скаргу, вважаю наступне.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

П. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При розгляді даної скарги звертаю увагу на те, що при проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до цих вимог КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Встановлено, що постановою слідчого СВ ВП № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 10.08.2023 р. кримінальне провадження №0000148 від 25.04.2023 року закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто на підставі п .2 ч. 1 ст. 284 КПК України, винесена відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, на підставі встановлених фактичних обставин події.

Згідно п. 9 ст. 1 ЗУ «Про Військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про Військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають право на відстрочку від призову на строкову військову службу (далі громадяни призовного віку).

Згідно ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про Військовий обов`язок і військову службу», громадяни призовного віку в добровільному порядку можуть бути прийняті на військову службу за контрактом на умовах, передбачених ч. 1 ст. 20 цього Закону, та в порядку, визначеному положеннями про проходження військової служби громадянами України.

У відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, не підлягають заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому КМУ.

В результаті досудового розслідування слідчим встановлено, що ОСОБА_4 на момент обов`язку прибуття до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки за бойовою повісткою у війська, не досягнув 27-річного віку, тобто є призовником, а також те, що в нього було право на відстрочку від призову на військову службу (бронь) надане йому відповідно до листа Міністерства економіки України та постанови № 194 КМУ, що спростовує факт умисного ухилення від проходження військової служби за мобілізацією.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови про закриття вказаного вище кримінального провадження слідчим вчинено всі слідчі дії, передбачених вимогами КПК України, зокрема, в постанові про закриття кримінального провадження слідчим наведено достатньо обставин, за яких слід дійти висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження з огляду на наявність викладення підтвердженої доказами аргументації, яка спростовує саме твердження про вчинення злочину.

Орган досудового розслідування, закриваючи кримінальне провадження №0000148 від 25.04.2023 р., в повному обсязі з`ясував зазначені скаржником обставини кримінального правопорушення за ст. 336 КК України, вжив всі необхідні заходи для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, провів необхідний та повний перелік слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі, що свідчить про обгрунтованість висновку про відсутність складу злочину та законність постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Виходячи з викладеного, скаржник у своїй скарзі не навів жодної фактичної обставини, яка б не була досліджена слідчим на стадії досудового розслідування, та мала б доказову базу по даному провадженню.

За таких обставин, вважаю, що в задоволенні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову слідчого СВ ВП № 1 (м. Тисмениця) ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про закриття даного кримінального провадження - слід відмовити, в зв`язку з безпідставністю та недоведеністю оскаржуваних вимог, про що довести до відома скаржника.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 284 ч. 1 п. 2, 303. 304 КПК України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови слідчого СВ ВП № 1 (м.Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 10.08.2023 р. про закриття на підставі п .2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 25.04.2023 р. за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України - відмовити, з підстав зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Копії ухвали суду направити скаржнику, прокурору та слідчому.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області.

Слідчий суддя ОСОБА_6