Справа № 727/6140/22
Провадження № 1-кп/727/138/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 01 квітня 2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Республіки Молдова, громадянки України, українки, мешканки АДРЕСА_1 , має на утриманні 3-х малолітніх дітей, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі за кордон на період дії воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, який продовжено з 26 березня 2022 року згідно з Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, з метою особистого збагачення організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Румунія за наступних обставин.

В період часу з 05 квітня по 11 квітня 2022 року обвинувачена ОСОБА_5 підшукала ОСОБА_8 , який будучи особою, якій на період дії правового режиму воєнного стану, встановленого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, виїзд за межі країни забороняється, мав намір виїхати за межі території України поза пунктом пропуску за попередньо обумовлену суму грошових коштів в розмірі 4500 доларів США.

В подальшому, 11 квітня 2022 року, біля 10-00 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , діючи відповідно до вказівок обвинуваченої ОСОБА_5 , прибули на АЗС «PP-Oil», що в с. Остриця Чернівецького району Чернівецької області по вул. Чернівецька, б. № 8, де зустрівшись з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обумовили обставини незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України поза пунктом пропуску за грошову винагороду.

Після цього, обговоривши деталі переправлення, ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_6 , знаходячись на вказаній вище АЗС, в салоні автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_8 гроші в сумі 4500 доларів США, в якості оплати за послугу незаконного переправлення останнього через державний кордон України в Республіку Румунія. Після вказаних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були затримані працівниками поліції.

Таким чином внаслідок умисних протиправних дій, що виразилися у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, що ставиться їй в провину визнала повністю. Вказала, що в її будинку проживав переселенець з зони бойових дій ОСОБА_10 , який просив допомогти йому за матеріальну винагороду перетнути державний кордон поза пунктами пропуску. Вона погодилася допомогти ОСОБА_11 та звернулася до ОСОБА_6 , яка мала допомогти в організації переправлення цього чоловіка. За здійснення переправлення ОСОБА_12 за кордон, їм обіцяли гроші в сумі близько 4500 тис дол. Цих грошей вона в подальшому не отримувала. Визнає , що погодилася на цей вчинок, з корисливою метою, бо хотіла заробити грошей , так як перебуває у тяжких життєвих обставинах. Вона самостійно виховує трьох дітей та утримує і доглядає хвору матір, яка є інвалідом ІІ групи. Від органів слідства вона не переховувалася, їй не було відомо , що її розшукують. Коли вона пішла на святкування до своїх друзів, була затримана працівниками поліції. У вчиненому щиро кається, просить не позбавляти її волі. Вона з дітьми проживає сама і їй нема на кого їх залишити. Обіцяє не вчиняти в майбутньому протиправних дій.

Показання обвинуваченої ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченою ОСОБА_5 вини у скоєнні кримінального правопорушення та щире каяття, заслухавши думку учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи наведе суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченої правильно кваліфікувати за ч. 3 ст. 332 КК України як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжким; дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, самостійно виховує і утримує трьох неповнолітніх дітей; доглядає матір, яка є інвалідом ІІ групи; за місцем проживання характеризується позитивно; не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра; внесла добровільну посильну грошову допомогу на рахунок ЗСУ, за що отримала подяку командування української добровольчої армії; приймала участь в заходах волонтерського осередку, діяльність якого спрямована на допомогу в забезпеченні ЗСУ.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття, яке виразилося у тому, що в судовому засіданні обвинувачена висловила жаль з приводу вчиненого, надання посильної грошової допомоги Збройним Силам України,

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання за вчинені кримінальні правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Суд враховує, що статтею 12 КК України надається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду. Тому суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого урахування всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного злочину, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, особу винної, форму і ступінь вини, мотивацію злочину, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, з врахуванням даних про особу винної, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням вимог ч.1 та ч.2 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого основного покарання, не зазначеного у санкції ч.3 ст.332 КК України, та призначити обвинуваченій основне покарання у виді штрафу, без застосування додаткового покарання.

На думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченій сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені нею протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 червня 2022 року № 727/4618/22 (провадження 1-кс/727/1421/22), яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили належить скасувати.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 11000 (одинадцяти тисяч ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 187 000 (сто вісімдесят сім тисяч ) гривень.

Арешт, накладений на рухоме та нерухоме майно згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 червня 2022 року № 727/4618/22 (провадження 1-кс/727/1421/22), яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій та її захиснику.

Суддя ОСОБА_1