Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/6468/22
Провадження №1-кп/523/594/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

29.04.2024 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0000345 від 26.04.2022 рокувідносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чадир-Лунга, Республіки Молдови, громадянина Молдови, який має середню освіту, перебуває у цивільному шлюбі, зі слів має на утриманні 9-ть неповнолітніх дітей, офіційно не працює, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, - 12.05.2021 року відносно ОСОБА_8 направлено обвинувальний АКТ до Суворовського р/с м.Одеси за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

по звинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , достовірно знаючи про військову агресію Збройних Сил Російської Федерації проти України та впровадження на території України воєнного стану з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, скоїв умисне, корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, ОСОБА_8 , разом із Особою 1 ( ОСОБА_9 , ухвалою суду від 08.04.2004 року, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та оголошено розшук останнього) 26.04.2022року, близько 12 годин 00 хвилин, більш точний час встановити не надалось можливим, прибули до огородженої парканом території Державного підприємства Одеський нафтопереробний завод», яке розташоване за адресою: місто Одеса, вулиця Шкодова гора, 1/1 , далі проникли через огорожу на територію заводу, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, відшукали майно, а саме: один пульт управління сірого кольору марки «АВВ», вартість якого становить 26 600 гривень, один електро-перемикач марки «КRIES ENERGIETECHNIK» чорного кольору, вартість якого становить 800 гривень, перемикачів-паркетників, чорного кольору марки «SІЕМЕNS» 35 А 600 М АС в кількості 15-ть штук вартість яких становить 7 400 гривень, одна плата печатна та один прилад на трапезну батарею вартість становить 1 гривню та направилися в сторону огорожі.

Однак закінчити подальші дії ОСОБА_8 та Особа 1 не вдалось, у зв`язку з тим, що їх протиправна діяльність була помічена працівниками управління ДВКРСБ України, які зупинили її шляхом затримання ОСОБА_8 та Особи 1.

Таким чином, ОСОБА_8 не зміг довести свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так як він не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, у зв`язку з затриманням працівниками управління ДВКРСБ України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті, по суті справи пояснив, що він дійсно 26.04.2022 року, приблизно о 11.00-12.00 годині, разом із ОСОБА_9 , перелізли через паркан на територію ДП «ОНПЗ», що розташований за адресою: м.Одеса, вул.Шкодова гора, 1/1 . На території заводу вони знайшли та викрутили електроприлади, які збирались викрасти та продати, але на виході вони були помічені охороною, яка їх затримала. Потім їх доставили до відділку поліції, де вилучили все що вони намагались викрасти. У скоєному кається, просить суворо не карати. Також пояснив, що відносно нього справа перебуває на розгляді у суді, але раніше він не судимий.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 не відразу погодився надати покази та визнати свою провину, його провина також підтверджується показами свідків, допитаними під час судового слідства:

-Свідченнями свідка ОСОБА_10 , який по суті справи пояснив, що у квітні 2022 року, був в/о командира роти, яка охороняла Одеський НПЗ. Під час несення служби, його підлеглі, на території заводу, затримали двох правопорушників, при цьому впізнав обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Крім того пояснив, що ОСОБА_11 він зактримував двічі, а ОСОБА_8 бачив вперше. Після затримання вони викликали співробітників поліції.

-Свідченнями свідка ОСОБА_12 , який по суті справи пояснив, що у квітні 2022 року ніс службу та охороняв територію НПЗ. Безпосередньо він приймав участь в затримання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_8 на території заводу, коли вони намагались скоїти крадіжку. Під час затримання при них були якісь електричні запчастини. Після затримання їх відвели до стаціонарного посту та викликали поліцію.

Від потерпілого по даному кримінальному провадженню надійшла заява с проханням розглянути справу за його відсутності, покарання залишив на розсуд суду.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В діях ОСОБА_8 прокурор вбачає ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ст.185ч.4 КК України, які органом досудового слідства кваліфіковані, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, вчинено повторно, в умовах воєнного стану.

Однак суд вважає за необхідне виключити з інкримінованого ОСОБА_8 обвинувачення кваліфікаційну ознаку - «вчиненого повторно», як надмірно застосовану, інкримінування особі ознаки повторності у цьому конкретному випадку є зайвим, оскільки судом встановлено, що інше кримінальне провадження щодо останнього, яке направлено органом досудового розслідування з обвинувальним актом до суду, не розглянуто по суті й обвинувального вироку не ухвалено, а тому підстав для інкримінування обвинуваченому цієї кваліфікуючої ознаки не має.

Дана позиція визначена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду за №591/4366/18 від 14.09.2020р.. відповідно якої з урахуванням конституційного принципу презумпції невинуватості, у випадку, коли щодо особи органом досудового розслідування розслідуються чи судом розглядаються різні кримінальні провадження, одне з яких - стосовно першого однорідного чи тотожного злочину, існують підстави для кваліфікації наступного епізоду з урахуванням повторності, за відсутності обвинувального вироку суду; наявність іншого кримінального провадження стосовно особи, у тому числі на стадії його судового розгляду, не є правовою підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації наступних чи попередніх діянь особи, у вчиненні яких вона обвинувачується, за ознакою "повторність". Посилання судів на п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" від 4.06.2010 року, згідно з яким "для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин", у цьому випадку є необгрунтованим, незважаючи на те, що органом досудового слідства направлено до судів різні кримінальні провадження стосовно особи за обвинуваченням останнього у вчиненні декількох злочинів проти власності, кримінально-правова кваліфікація діяння особи як повторно без обвинувального вироку суду за першим епізодом можлива лише у випадку, коли всі епізоди неправомірної поведінки є предметом одного кримінального провадження, тобто в одному судовому розгляді. Таким чином повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочині в іншому кримінальному провадженні.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та його дії суд кваліфікує за ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану та винуватість обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше не судимий, перебуває у цивільному шлюбі, має ряд тяжких захворювань, матеріальні збитки потерпілому відсутні, оскільки злочин не було доведено до кінця, офіційно не працевлаштований, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставини, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання - відсутні.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання - щире каяття.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, а саме визнання своєї провини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність шкоди, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75, 76 КК Україні, думку захисника та обвинуваченого, які погодились із запропонованим прокурором покаранням, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Цивільний позов не заявлений. Витрати на залучення експертів - відсутні. Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.326, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 - скасувати, випустивши із під варти у залі суду.

Речові докази по провадженню, а саме - один пульт управління сірого кольору марки «АВВ», один електро-перемикач марки «КRIES ENERGIETECHNIK» чорного кольору, перемикачів-паркетників, чорного кольору марки «SІЕМЕNS» 35 А 600 М АС в кількості 15-ть штук, одна плата печатна та один прилад на трапезну батарею, які передані потерпілому під розписку - вважати переданими за належністю.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: