Справа № 522/983/24
Провадження № 1-кс/522/2747/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене Прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0000025 від 18.01.2024 року, відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

В провадженні СВ УСБУ в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000025 від 18.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

У ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженню встановлюються обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України а саме

виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році;

виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі заперечення тимчасової окупації частини території України, вчинене повторно.

З матеріалів клопотання вбачається, що 22.01.2024 року о 15 год. 15 хв. громадянина України ОСОБА_6 затримано в порядку ст.ст. 208 та 615 КПК України.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами, 22.01.2024 року ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

На думку органу досудового розслідування, повідомлення ОСОБА_6 про підозру обґрунтовується наступними доказами:

клопотанням ОСОБА_6 від 24.03.2023; клопотанням ОСОБА_6 від 22.05.2023; клопотанням ОСОБА_6 від 18.05.2023; клопотанням ОСОБА_6 про відвід судді та прокурора від 23.05.2023; висновком судової лінгвістичної експертизи ЗЕС ІСТЕ СБ України УСБУ в Одеській області № 292 від 13.09.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

23.01.2024 року слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси підозрюваному ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 21.03.2024 року із визначенням застави у розмірі сімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.

19.03.2024 року слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000025 до 4-х місяців, тобто до 22.05.2024 року.

19.03.2024 року року слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси вирішено клопотання старшого слідчого ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене заступником керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 18.05.2024 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор". Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі шістдесяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 196 820 (сто дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять) гривень.

17.05.2024 року слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000025 до 6 місяців, тобто до 22.07.2024 року.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою закінчується 18.05.2024, проте для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне:

провести тимчасовий доступ до речей і документів в Приморському районному суді м. Одеси та вилучити відеозаписи судових засідань;

провести огляд вилучених в ході тимчасового доступу відеозаписів;

встановити всіх осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 ;

встановити місцезнаходження пристроїв та техніки, на які виготовлялись клопотання;

виконати інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність;

виконати вимоги ст. 290 КПК України;

скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється, в т.ч., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким.

Слідчий зазначає, що тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, більш того, за вчинення вищевказаних злочинів передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо неї.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливість його засудження до покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі має можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: репутацію підозрюваного, а також що кримінальне правопорушення вчинене в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення РФ війни проти України, що у свою чергу свідчить про обґрунтовані підстави вважати, що у розмірі застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу чи внесення ним визначеного слідчим суддею розміру застави, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Все вищевикладене, на думку органу досудового розслідування, в сукупності свідчить, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Захисник заперечувала проти клопотання. Просила застосувати менш суворий захід не пов`язаний із позбавленням волі, а саме домашній арешт. Поставила під сумнів обґрунтованість перелічених у клопотанні ризиків, у зв`язку з чим просила зменшити розмір застави.

Послалась на обставини на які захист посилався раніше, що у її підзахисного наявне житло у м. Одесі, де, на її думку, ОСОБА_6 зможе виконувати обраний йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та що ОСОБА_6 одружений та має двох неповнолітніх дітей.

Суд звертає увагу, відповідних документів на підтвердження вказаних обставин до цього часу так і не надано до суду. ОСОБА_6 заявив, що підозра необґрунтована, а документи, які він подавав до суду, неправильно трактовані органом досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора, адвоката, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 підозрюється, в т.ч., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 18.01.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

22.01.2024 року о 15 год. 15 хв. громадянина України ОСОБА_6 затримано в порядку ст.ст. 208 та 615 КПК України.

22.01.2024 року ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, що, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та наданими до клопотання доказами, у тому числі: клопотанням ОСОБА_6 від 24.03.2023; клопотанням ОСОБА_6 від 22.05.2023; клопотанням ОСОБА_6 від 18.05.2023; клопотанням ОСОБА_6 про відвід судді та прокурора від 23.05.2023; висновком судової лінгвістичної експертизи ЗЕС ІСТЕ СБ України УСБУ в Одеській області № 292 від 13.09.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя звертає увагу, на те, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_6 , дає підстави вважати що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Таким чином, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Виходячи із наявних у слідчого судді матеріалів, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Слідчий суддя вказує, що обґрунтованість підозри встановлювалась під час вирішення питання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу та продовження такого.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

При вирішенні питання про існування ризиків, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на території інших держав, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру. Підозрюваний на території Одеської області не зареєстрований постійного місця проживання не має (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії; всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені; тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, і свідки на даний час не встановлені; тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, але на даний час не встановлених, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру; тим, що всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені; тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, і свідки на даний час не встановлені і не допитані (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований та законних джерел доходів для існування не має, а отже є підстави вважати, що останній може вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Враховуючи характер вчинених кримінальних правопорушень, запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачається за можливе, оскільки запобіжні заходи, не пов`язані із позбавленням волі не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Запобіжний захід застосовується та продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено та задля його завершення необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваного від досудового розслідування при обранні відносно нього іншого запобіжного заходу.

Слідчий суддя також враховує, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2024 року, якою до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21 березня 2024 року, з визначенням застави - залишено без змін.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя визнає необґрунтованими, оскільки зазначені запобіжні заходи, з великою вірогідністю, можуть виявитися нездатними гарантувати запобігання встановленим ризикам, з огляду на обставини, зазначені вище.

Так, встановлено наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді зменшеної застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також те, що встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрані, не зменшились та ще мають місце.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором надано достатні та переконливі дані, які вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та підтвердження відсутності обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а підстави для зміни запобіжного заходу, на які посилається адвокат, є недостатніми та передчасними в рамках вказаного кримінального провадження.

Слідчий суддя, на даному етапі досудового розслідування, вважає, що розмір застави, як запобіжного заходу є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі шістдесяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 196 820 (сто дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять) гривень.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи лише виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене Прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0000025 від 18.01.2024 року, відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 15.07.2024 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор".

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі шістдесяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 196 820 (сто дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_6 по справі №522/983/24, провадження №1-кс/522/1546/24.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком до 15.07.2024 року, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1