Справа № 676/728/24
Провадження № 1-кп/676/172/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000015 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миньківці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з професійно-технічною освітою, який не працює, не одружений, перебуває у фа5ктичних шлюбних відносинах, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі статті 89 КК України вважається таким, що судимості не має,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в місті Івано-Франківськ, за допомогою мобільного телефону, в соціальній мережі «Facebook» виявив відеоролик, у якому йшлося про друк візиток на пластикових картках. Придбавши в одному із магазинів міста Івано-Франківськ листок пластику формату А-5, необхідного для виготовлення безпосередньо бланку посвідчення водія, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на підроблення офіційного документа.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення офіційного документа, а саме посвідчення водія, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус, згідно пп.а) пункту 2 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та підтверджує і надає право його власнику на керування транспортними засобами згідно «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом на підробку офіційного документу, ОСОБА_3 23 березня 2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , маючи намір на підроблення посвідчення водія власноруч, самостійно, за допомогою власного комп`ютера та комп`ютерної програми «Paint» підробив посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , а саме вніс завідомо неправдиві відомості: щодо серії НОМЕР_3 від 23.03.2023, органу видачі - ТСЦ 0541, наявності у ОСОБА_3 права керування транспортними засобами категорії «В», а також анкетні дані та фотокартку. Після цього ОСОБА_3 роздрукував підроблений бланк на заздалегідь придбаному листку пластика формату А-5 за допомогою пристрою із термосублімаційним способом нанесення зображення, тим самим умисно підробив офіційний документ, який не відповідає аналогічним документам, що перебувають в офіційному обігу на території України, з метою особистого використання без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_3 15 січня 2024 року близько 21 години 30 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», із реєстраційним номером НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Данила Галицького в місті Кам`янець-Подільський Хмельницької області, маючи при собі завідомо підроблений офіційний документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 23.03.2023, видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , під час зупинки за порушення ПДР України та перевірки документів поліцейським СРПП Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, виконуючи законну вимогу працівника поліції щодо надання документів на транспортний засіб та посвідчення водія, діючи в особистих інтересах, умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 на його ім`я є підробленим, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, вважаючи, що правоохоронець не запідозрить його у використанні підробленого документу, для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права на керування транспортними засобами, пред`явив та надав для перевірки співробітнику поліції завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 23.03.2023, видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , у яке внесено завідомо неправдиві відомості щодо серії НОМЕР_3 від 23.03.2023, органу видачі - ТСЦ 0541, наявності у ОСОБА_3 права керування транспортними засобами категорії «В», з його анкетними даними та фотокарткою.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно використав завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за частиною 1 статті 358 КК України як підроблення посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, а також за частиною 4 статті 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю.

28 лютого 2024 року між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно із умовами якої обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, що ставилися йому у вину, а також з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття), сторони узгодили призначення ОСОБА_3 покарання за частиною 1 статті 358 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень; за частиною 4 статті 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; на підставі частини 1 статті 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду про визнання винуватості, просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала угоду, яку було укладено у її присутності, просила затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 2 і 4 статті 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Як убачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого обґрунтовано кваліфіковані за частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, що відповідно до статті 12 КК України віднесено до кримінальних проступків.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор та захисник також розуміють наслідки затвердження даної угоди, визначені частиною 2 статті 473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, та не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 мали місце, а його дії кваліфікуються судом за частиною 1 статті 358 КК України як підроблення посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, а також за частиною 4 статті 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання суд згідно із вимогами статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість погашена, вчинив кримінальні проступки, характеризується посередньо. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Таким чином суд, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повного розуміння ним його процесуальних прав, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження укладеної угоди.

Із урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не лише тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особам обвинувачених, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також при призначенні покарання суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до положень частини 5 статті 65 КК України, частини 1 статті 475 КПК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у сумі 1514,56 грн. за проведену у провадженні експертизу №СЕ-19/123-24/901-ДД від 25.01.2024 підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі статті 124 КПК України (т.2 а.п.51).

Долю речових доказів (т.2 а.п.36, 56, 67, 68-69) необхідно вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України, попередньо скасувавши арешт, накладений відповідними ухвалами слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області (т. 2 а.п.47-48, 102-103).

Керуючись статтями 65, 358 КК України, статтями 100, 128, 314, 374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2024 року між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, та призначити покарання:

за частиною 1 статті 358 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень;

за частиною 4 статті 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведену експертизу у сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2024 (справа №676/368/24, провадження №1-кс/676/151/24) та від 30.01.2024 (справа №676/368/24, провадження №1-кс/676/213/24).

Речові докази - посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 23.03.2023, видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 ; оптичний диск DVD+R з маркуванням «Alerus», 4.7 GB/120 min, 16X - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1