Справа № 487/3747/24
Провадження № 1-кс/487/3102/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 18.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2024 прокурор Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 18.03.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041, звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, яке вилучене 16.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.04.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:мобільний телефон марки Apple IPhone 15 Pro, ІМЕІ № НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , з метою збереження речових доказів.

Прокурор у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи подав заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000041 від 18.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що cлужбові особи КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс» Херсонської міської ради () з 2023 року шляхом зловживання службовим становищем привласнюють та здійснюють розтрату бюджетних коштів.

Так, за результатами виконання доручення слідчого, оперативними працівниками УСБУ в Херсонській області отримано відомості про те, що директор КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс» ХМР ОСОБА_4 , з метою привласнення грошових коштів підприємства, використовуючи службове становище, вступив у змову з головним бухгалтером вказаного підприємства: ОСОБА_5 та старшим касиром-бухгалтером ОСОБА_6 та організував злочинну схему із внесення завідомо недостовірних відомостей у прибуткові касові ордери підприємства. Згідно спільного злочинного умислу, ОСОБА_6 щоденно приймає від водіїв автобусного парку підприємства готівкову виручку та звіт, який містить суму готівки, дату, номер тз та підпис водія. В подальшому ОСОБА_6 оформлює в касовому апараті прибуткові касові ордери з кожного транспортного засобу куди умисно вносить хибні дані суму на 40 і більше відсотків меншу від фактично отриманої готівки. Сума готівки, що складає решту від фактичної та оформленої в прибутковому касовому ордері, фактично привласнюється всіма учасниками злочинної схеми. Після цього, паперові звіти водіїв знищуються ОСОБА_6 з метою укриття вчинених злочинних дій та оформлюються облікові відомості, які підписуються в т.ч. головним бухгалтером та директором підприємства та на підставі яких в подальшому підприємство подає податкову звітність.

Крім цього, внаслідок вказаних злочинних дій, фактична прибутковість підприємства не відповідає дійсності, на підставі чого воно отримує фінансову допомогу з бюджету міста задля забезпечення його функціонування.

За наявними оперативними даними, фактична шкода від вказаних злочинних дій за період ІІІ-ІV квартал 2023 року склала близько 2 млн.

16.05.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 вилучено мобільний телефон марки Apple IPhone 15 Pro, ІМЕІ № НОМЕР_1 .

16.05.2024 вилучений телефон в рамках кримінального провадження визнано речовим доказом про, що слідчим винесено відповідну постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час обшуку були вилучені предмети, які мають значення для кримінального провадження, оскільки зберегли на собі сліди злочину, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, тобто містять ознаки, зазначені в ст. 98 КПК України, як речові докази.

Мобільний телефон, містить в собі інформацію щодо організації привласненні та розтрати бюджетних коштів, зв`язку між учасниками злочинної схеми, отримати яку може надатись можливим лише за результатами додаткових оглядів та проведення комп`ютерно-технічних експертиз.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, а також у зв`язку із доведеністю прокурором наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 16.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.04.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:мобільний телефон марки Apple IPhone 15 Pro, ІМЕІ № НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1