233 № 233/1279/24
У Х В А Л А

про арешт майна

01 березня 2024 року м. Костянтинівка

Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 29.02.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29 лютого 2024 року слідчий у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, службову боді-камеру із надписом «Костянтинівка №1» вилучену під час огляду місця події від 29 лютого 2024 року на ділянці місцевості, розташованої біля буд.31 по вул. Бульварна, м. Костянтинівка, Донецької обл., шляхом обмеження права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 28 лютого 2024 року о 23 год. 38 хв. до чергової частини ВП 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП м. Костянтинівка про те, що за адресою вул. Бульварна буд. 31 зупинено авто "ВАЗ 2106" д.н. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військового в/ч НОМЕР_2 , який керував авто з ознаками алкогольного сп`яніння. Під час спілкування останній за не притягнення до адміністративної відповідальності запропонував неправомірну винагороду в сумі 17 000 грн.

Під час досудового розслідування встановлено, що 28 лютого 2024 року, ОСОБА_4 рухаючись по вул. Бульварна біля буд. 31, м. Костянтинівка, був зупинений працівниками СРПП ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у зв`язку з порушенням режиму комендантської години, під час якої згідно з розпорядженням Голови обласної державної адміністрації, начальника обласної військової адміністрації, від 21 травня 2022 року, №251/5-22 «Про запровадження комендантської години на території Донецької області», на території Донецької області запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування з 21 години 00 хвилин 23 травня 2022 року до 05 години 00 хвилин наступної доби до припинення або скасування воєнного стану в Україні. Під час перевірки документів у ОСОБА_4 , виявлено характерні ознаки алкогольного сп`яніння.

Так, ОСОБА_4 з метою не притягнення до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, звернувся до працівника СРПП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, з пропозицією надання неправомірної вигоди останньому у розмірі 17 000 грн. Вказаний факт зафіксовано на службову боді камеру із надписом «Костянтинівка № 1».

Відповідно до ч.1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, 29 лютого 2024 року у період часу з 00 години 23 хвилин до 00 години 52 хвилин на ділянці місцевості, розташованій біля буд. АДРЕСА_1 , вилучено:

- службову боді камеру із надписом «Костянтинівка №1», яка поміщена до сейф-пакету № PSP 1419029.

Вилучена 29 лютого 2024 року під час проведення огляду місця події службова бодікамеру із надписом «Костянтинівка №1», по вказаному кримінальному провадженню має доказове значення.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 від 29 лютого 2024 року службова бодікамера із надписом «Костянтинівка №1», відповідно ст.ст. 98, 110 КПК України визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Вилучена 29 лютого 2024 року вищезазначена річ відповідно до ч.2 ст.168, ч.7 ст. 237 КПК України вважається тимчасово вилученим майном.

Беручи до уваги вищезазначене та те, що вказане вище майно є речовим доказом та має суттєве значення по кримінальному провадженню, а також, те, що незастосування заборони на користування вищезазначеним майном, а також заборони розпоряджатися таким майном може сприяти зникненню, псуванню, спотворенню інформації, яка міститься на зазначеному носії слідчий просить накласти арешт шляхом обмеження відчуження, розпорядження та користування на майно.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином, направили на адресу суду заяву в якій просили клопотання розглянути без її участі, наполягали на його задоволенні.

Представник власника майна ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма, надав на адресу суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, за даної внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ; 5 розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вищевказані вимоги.

Так, слідчим суддею встановлено, що 29 лютого 2024 року у період часу з 00 години 23 хвилин до 00 години 52 хвилин на ділянці місцевості, розташованій біля буд. 31 по вул. Бульварна, м. Костянтинівка, Донецької області під час огляду місця події вилучено службову бодікамеру із надписом «Костянтинівка №1», яка поміщена до сейф-пакету №PSP 1419029. Постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 29 лютого 2024 року вищезазначена цифрова нагрудна відеокамера визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Вилучена під час огляду місця події у даному кримінальному провадженні цифрова нагрудна відеокамера, відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів, а саме - може бути предметом, який містить відомості які можуть бути використаними як доказ у кримінальному провадженні. Цей речовий доказ має істотне значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження, обставини вчинення якого можуть бути виявлені та зафіксовані шляхом його огляду та дослідження.

Враховуючи, що вищезазначене майно має значення для доведення обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи про те, що її арешт відповідає встановленим законодавством завданням запобігти можливості їх приховування, втрати, знищення, перетворення, відчуження.

Вищевказані речі відповідають критерію, зазначеному у п.11 ст.170 КПК України, а тому встановлення заборон щодо користування та розпорядження щодо цього об`єкта у даному кримінальному провадженні є процесуально обґрунтованим.

На підставі викладеного і керуючись ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172-173, 372, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 29 лютого 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Накласти арешт шляхом обмеження відчуження, розпорядження та користування на майно:

- цифрову нагрудну відеокамеру із надписом «Костянтинівка №1» вилучену під час огляду місця події від 29 лютого 2024 року у період часу з 00 години 23 хвилин до 00 години 52 хвилин на ділянці місцевості, розташованої біля буд. АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали слідчого судді доручити слідчому.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1