печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2749/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 01.01.2024 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000536, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 ), який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 (далі - слідчий) від 01.01.2024 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000536.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 23.06.2023 року адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 з клопотанням (вих. № 131) про завчасні письмові повідомлення потерпілої - ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_6 про проведення всіх без виключення процесуальних (слідчих) дій для реалізації права участі в них у кримінальному провадженні № 0000536 від 21.06.2023 року, яке в порушення ст. 220 Кримінального-процесуального кодексу України (далі - КПК України) розглянуто не було.

У зв`язку з не розглядом клопотання адвокатом ОСОБА_6 подано до Печерського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність слідчого за результатами розгляду, якої ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2023 року у справі № 757/30759/23-к зобов`язано уповноважених осіб ГСУ Державного бюро розслідувань розглянути в порядку та строки визначені ст. 220 КПК України клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , № 131 від 23.06.2023 року.

03.11.2023 року адвокатом ОСОБА_6 була одержана постанова від 27.10.2023 року, у відповідності до якої слідчим всупереч ст. 220 КПК не було розглянуто клопотання № 131 від 23.06.2023 року.

10.11.2023 року адвокатом ОСОБА_6 було подано до Печерського районного суду м. Києва скаргу на постанову від 27.10.2023 року, за результатами розгляду, якої ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2023 року у справі № 757/51860/23-к скасовано постанову слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 27.10.2023 року.

09.01.2024 року адвокатом ОСОБА_3 разом із супровідним листом ДБР № 41883-23/10-2-02-02-192/24 від 05.01.2024 року була одержана постанова від 01.01.2024 року слідчого Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного управління Державного бюро розслідувань Кирила Германа, у відповідності до якої, слідчий фактично не розглядаючи клопотання від 23.06.2023 року № 131 по суті, відмовив у визнанні потерпілою ОСОБА_4 .

Адвокат ОСОБА_3 вважає, що вказана постанова є такою, що порушує права ОСОБА_4 та підлягає скасуванню.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Слідчий, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд скарги без його участі, а неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27 та ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000536 від 21.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

23.06.2023 року адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 з клопотанням (вих. № 131) в якому просив завчасно письмово повідомляти потерпілу - ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_6 про проведення всіх без виключення процесуальних (слідчих) дій для реалізації права участі в них.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2023 року у справі № 757/30759/23-к зобов`язано уповноважених осіб першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000536 від 21.06.2023 року в порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України, розглянути клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , № 131 від 23.06.2023 року, про що повідомити заявника.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2023 року у справі № 757/51860/23-к скасовано постанову слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 27.10.2023 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000536.

Постановою слідчого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 01.01.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_4 вих. № 131 від 23.06.2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Оскаржувана постанова вмотивована тим, що ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , не має статусу потерпілого, а є лише заявником у кримінальному провадженні № 0000536, а отже, не наділена правом заявляти клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

Як визначено у ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

З аналізу викладеного слідує, що законодавцем встановлено вичерпний перелік осіб, які мають право звернутись до уповноважених осіб органу досудового розслідування з клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій, а саме: сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Так, адвокат ОСОБА_3 у клопотанні від 23.06.2023 року № 131 зазначає, що ОСОБА_4 є потерпілою у кримінальному провадженні № 0000536 з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, особа визнається потерпілою автоматично з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про визнання її потерпілою. Натомість у разі невизнання особи потерпілою слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Так, у оскаржуваній постанові слідчий зазначає, що вивченням відомостей, викладених у заяві ОСОБА_4 про вчинення злочину встановлено, відсутність будь-яких фактичних даних, підтверджених належними доказами, які б свідчили чи могли свідчити про факт завдання моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_4 розслідуваним злочином, передбаченим ч. 1 ст. 172 КК України, що вказує на відсутність правових підстав для визнання останньої потерпілою у кримінальному провадженні № 0000536.

За таких обставин, оскільки постановою слідчого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 01.01.2024 року встановлено відсутність правових підстав визнання ОСОБА_4 потерпілою у даному кримінальному провадженні, а доказів звернення останньої з заявою про залучення її потерпілою не надано, то остання є лише заявником в межах кримінального провадження № 0000536.

Враховуючи викладене, ні ОСОБА_4 , ні адвокат, який діє в її інтересах, не наділені правом звертатись з клопотанням про проведення процесуальних дій в порядку ст. 220 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Отже, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим належним чином дотримано вимоги ст. 110 КПК України, в частині відповідного обґрунтування та зазначення мотивів винесення постанови із посиланням на норми КПК України, а відтак, слідчий діяв в межах наданих йому повноважень та згідно норм чинного законодавства.

За таких обставин, правові підстави для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 01.01.2024 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000536 відсутні, а отже, в її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 27, 107, 220, 306, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 01.01.2024 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000536 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1