Справа № 346/244/24
Провадження № 1-кп/346/392/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Ключів Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, не судимого, депутатом не являється, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

В подальшому, строк дії введеного на території України воєнного стану продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженого Законом України від 27.07.2023 № 3275-IX,- до 16.11.2023.

Водночас, Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2023 № 2105-IX, оголошено проведення загальної мобілізації, зокрема й на території Івано-Франківської області, на строк 90 діб.

Разом з тим, строк проведення загальної мобілізації продовжено Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 17.05.2022 № 342/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2023 № 2264-IX, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 12.08.2022 № 574/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2023 № 2501-IX, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 07.11.2022 № 758/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2023 № 2739-IX, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06.02.2023 № 59/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2916-IX, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 01.05.2023 № 255/2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3058-IX, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 26.07.2023 № 452/2023, затвердженого Законом України від 27.07.2023 № 3276-IX, - до 16.11.2023.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які, зокрема, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Згідно пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (надалі - Положення), визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до п. 4 Положення медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій. Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні.

Згідно пп. 1 п. 11 Положення міські, міжрайонні, районні комісії визначають, зокрема, ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, групу інвалідності, причину і час її настання, потребу осіб з інвалідністю у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань, а також з урахуванням соціальних критеріїв.

Відповідно до п. 15 Положення визначено, що комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Згідно п. 19 Положення комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Відповідно до п. 22 Положення рішення Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, Кримської республіканської, обласних, центральних міських комісій (у тому числі в разі проведення огляду у складних випадках) приймається більшістю голосів членів комісій. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови комісії. Член комісії, не згодний з прийнятим рішенням, викладає свою думку в письмовому вигляді, яка додається до акта огляду. На вимогу такого члена комісії акт огляду надсилається МОЗ.

Згідно п. 24 Положення комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги. Копія індивідуальної програми реабілітації надсилається також лікувально-профілактичному закладові і органові праці та соціального захисту населення за місцем проживання особи з інвалідністю. За місцем роботи зазначених осіб надсилається повідомлення щодо групи інвалідності та її причини, а у разі встановлення ступеня втрати професійної працездатності - витяг з акта огляду комісії про результати визначення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у додаткових видах допомоги.

Водночас, в обласній комунальній медичній установі «Центр медико-соціальної експертизи» Чернівецької обласної ради діє міжрайонна спеціалізована ортопедо-травматологічна медико-соціальна експертна комісія, до складу якої входять: голова комісії ОСОБА_6 , члени комісії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Таким чином, на підставі вимог ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 369-2 КК України голова, секретар та члени медико-соціальних експертних комісій є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, до повноважень яких, зокрема, віднесено визначення ступеня обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, проведення їх огляду та прийняття за результатами експертного огляду підсумкового рішення щодо встановлення відповідної групи інвалідності.

Разом з цим, відповідно до п. 3 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Згідно п. 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_5 , чітко володіючи відомостями щодо порядку призову на військову службу військовозобов`язаних та правових підстав для непризову на військову службу за мобілізацією (зокрема, наявність в осіб групи інвалідності), маючи знайомих серед членів спеціалізованої ортопедо-травматологічної медико-соціальної експертної комісії обласної комунальної медичної установи «Центр медико-соціальної експертизи» Чернівецької обласної ради, з метою особистого збагачення вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

Так, в червні 2023 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не вдалося, у обвинуваченого ОСОБА_5 виник злочинний корисливий умисел на одержання неправомірної вигоди від осіб, які бажали отримати законні підстави для непризову на військову службу за мобілізацією, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме головою та членами спеціалізованої ортопедо-травматологічної медико-соціальної експертної комісії обласної комунальної медичної установи «Центр медико-соціальної експертизи» Чернівецької обласної ради, щодо встановлення відповідної групи інвалідності.

Разом з тим, в серпні 2023 року громадянин України ОСОБА_12 звернувся до знайомого свого брата - ОСОБА_13 , який має багато різних впливових знайомих, з проханням допомогти у виготовленні відповідних документів, що надають законні підстави для відстрочки від призову або непризову на військову службу за мобілізацією, у зв`язку із чим 02.09.2023 останній звернувся з вказаним питанням до свого знайомого обвинуваченого ОСОБА_5 .

В цей час, у обвинуваченого ОСОБА_5 виник злочинний корисливий умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме головою та членами спеціалізованої ортопедо-травматологічної медико-соціальної експертної комісії обласної комунальної медичної установи «Центр медико-соціальної експертизи» Чернівецької обласної ради, щодо встановлення ОСОБА_12 групи інвалідності.

А тому, обвинувачений ОСОБА_5 , реалізовуючи свій вищевказаний злочинний умисел, повідомив ОСОБА_13 , що забезпечить встановлення ОСОБА_12 - ІІ групи інвалідності за надання останнім на його користь неправомірної вигоди в сумі 8000 доларів США шляхом впливу на прийняття головою та членами спеціалізованої ортопедо-травматологічної медико-соціальної експертної комісії обласної комунальної медичної установи «Центр медико-соціальної експертизи» Чернівецької обласної ради відповідного рішення.

В подальшому, ОСОБА_12 , отримавши від ОСОБА_13 інформацію про вищевказану пропозицію обвинуваченого ОСОБА_5 , погодився на неї та попросив ОСОБА_13 повідомити обвинуваченого ОСОБА_5 , що йому необхідний час для зібрання вищезгаданих грошових коштів.

Надалі, 11.10.2023 близько 09 год. 05 хв., ОСОБА_12 , перебуваючи на площі Скорботи по АДРЕСА_3 , на виконання вищевказаних попередніх домовленостей, передав, а обвинувачений ОСОБА_5 одержав частину неправомірної вигоди у розмірі 2200 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 11.10.2023р. становило 80 312,76 грн., за вплив на прийняття головою та членами спеціалізованої ортопедо-травматологічної медико-соціальної експертної комісії обласної комунальної медичної установи «Центр медико-соціальної експертизи» Чернівецької обласної ради, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 369-2 КК України, уповноважені на виконання функцій держави, рішення щодо встановлення ОСОБА_12 ІІ групи інвалідності, на підставі чого останній не підлягає призову на військову службу за мобілізацією.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вказаному кримінальному правопорушенні визнав повністю та беззастережно, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про визнання винуватості від 15 січня 2024 року просив затвердити. Наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження укладеної угоди, та виключні підстави оскарження вироку розуміє. У вчиненому щиро розкаявся.

Захисник підтримала думку свого підзахисного.

Прокурор вважав, що угода відповідає встановленим вимогам закону і повинна бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 під час розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, вважає, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання винуватості та укладенні відповідної угоди про визнання винуватості немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується обвинувачений ОСОБА_5 є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діяння обвинуваченого за ч.2 ст.369-2 КК України, так як обвинувачений ОСОБА_5 вчинив одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, що ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не судимий, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позитивно характеризується за місцем проживання.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ч.1 ст.66 КК України, визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

За таких обставин, визначаючись у призначенні покарання, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу, в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушення, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 15 січня 2024 року, укладену між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_17 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Речові докази: - банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_2 дійсна до 02/27; «Радабанк» № НОМЕР_3 дійсна до 05/24; «А-Банк» № НОМЕР_4 дійсна до 12/31;

- грошові кошти: 4 755 гривень купюрами: 1000 грн.- 1, 500 грн. 7, 100 грн.-1, 50 грн.-2, 20 грн.-2, 10 грн.-1, 2 грн.-1, 1 грн,-3; 202 долари США купюрами: 100 доларів США 2, 2 долари США -1; 305 євро купюрами: 100 євро 2, 50 євро 1, 20 євро 2,10 євро 1; 5 євро- 1; - посвідчення серії №1104 помічника капелана на ім`я ОСОБА_18 від 08.10.2023, видана головою ГО Капелан Грім»; - мобільний телефон «Iphone 13 Pro Max» IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 із сім-картою НОМЕР_7 у чохлі чорного кольору, мобільний телефон «Xiomi Redmi» синього кольору, який перебуває на паролі із сім-картою «Lyca» та картою пам`яті «San Disе Ultra» об`ємом 64 Гб та мобільний телефон «Iphone 6» із сім-картою - повернути власнику ОСОБА_5 ; - паперовий конверт білого кольору із імітаційними засобами у вигляді грошових коштів купюрами у загальній сумі 2 200 доларів США, а саме: 22 купюри номіналом 100 доларів США серіями на номерами: AK19576497J, AK19576497J, AJ15664274K, AJ15664274K, KI95694274B, KI95694274B, KI95694274B, KI95694274B, AJ15664274K, AK19576497J, AJ15664274K, AK19576497J, AJ19564977K, AK19576497J, KI95694274B, AK19576497J, AK19576497J, AK19576497J, AJ19564977K, AJ19564977K, AJ19564977K, AJ19564977K, та зошит у лінійку із рукописними записами - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

СуддяОСОБА_1