Справа № 752/3786/24
Провадження №: 1-кп/752/1545/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши в приміщенні суду у місті Києві в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт від 15.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000027, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Обухові Київської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, неодружений, не має на утриманні малолітніх дітей та/або непрацездатних/недієздатних осіб, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , телефон НОМЕР_2 , раніше не судимий;

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 06.02.2024 близько 20:30 ОСОБА_2 , який перебував у салоні маршрутного таксі сполученням "Обухів - Київ", помітив на підлозі та підібрав запаяний згорток прозорого полімерного матеріалу, в середині якого містилася порошкоподібна речовина білого кольору та установив шляхом візуального огляду, що вміст цього згортка становить собою амфетамін, тобто психотропну речовину, обіг якої обмежено.

У цей час у ОСОБА_2 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини для особистого вживання без мети збуту.

Усвідомлюючи, що саме становить собою знайдена речовина і те, що вона є обмеженою в обігу, ОСОБА_2 помістив запаяний згорток прозорого полімерного матеріалу з амфетаміном до правої кишені куртки, в яку він був одягнений, тим састим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту психотропну речовину.

Продовжуючи свої дії, зберігаючи при собі психотропну речовину, ОСОБА_2 поїхав маршрутним таксі до зупинки громадського транспорту, що розташована неподалік станції метро "Видубичі" Комунального підприємства "Київський метрополітен" у м. Києві тим самим незаконно перевіз вищевказану речовину.

Надалі у цей же день 06.02.2024 о 21:25 ОСОБА_2 зайшов до вестибюлю станції метро "Видубичі" Комунального підприємства "Київський метрополітен" у м. Києві, де був зупинений працівником поліції. На запитання правоохоронця щодо наявності у нього предметів та речей, обіг яких обмежено чи заборонено законодавством, ОСОБА_2 повідомив, що у правій внутрішній кишені куртки, в яку він одягнений знаходиться психотропна речовина - амфетамін. На місце події було викликано слідчо-оперативну групу та у ході затримання ОСОБА_2 у присутності двох понятих у нього було виявлено і вилучено запаяний згорток прозорого полімерного матеріалу, з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору - амфетаміном.

Факт того, що вилучена у ОСОБА_2 порошкоподібна речовина містить психотропну речовину, обіг якого обмежено - амфетамін, а його маса становить 0,248 г, доводиться висновком судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-24/7993-НЗПРАП від 09.02.2024, що був складений на виконання постанови дізнавача відділу дізнання Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 .

Амфетамін, згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2020, віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Відповідно до Таблиці № 2 "Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2020 маса амфетаміну 0,248 г становить собою розмір психотропної речовини, достатній для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_2 вичинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України та визнається винним у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропної речовини без мети збуту, що за нормами ст. 12 КПК України класифікується як кримінальний проступок.

Розгляд кримінального провадження проведено за відсутності сторін, без дослідження доказів у судовому засіданні на підставі норм, закріплених у ст. 381, 382 КПК України, адже прокурор заявив суду клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні в порядку ст. 302 КПК України, виклавши його текст в обвинувальному акті.

У свою чергу, ОСОБА_2 , будучи підозрюваною особою на стадії досудового розслідування, у присутності захисника склав заяву, що підписана ним та його захисником адвокатом ОСОБА_4 , в якій добровільно і беззаперечно визнав свою винуватість у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропної речовини без мети збуту, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, висловив згоду з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, що відображені в обвинувальному акті від 15.02.2024. У зазначеній заяві ОСОБА_2 підтвердив, що йому роз`яснено обмеження, передбачені процесуальним законодавством на реалізацію права апеляційного оскарження вироку, оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, за відсутності заперечень учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнається судом недоцільним. При цьому наявні матеріали кримінального провадження дають суду змогу дійти обґрунтованого висновку, що обвинувачений правильно та без сумнівів розуміє зміст усіх обставин.

Відповідно до ст. 66 КПК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому, яке полягає в осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не зазначено, судом не встановлено.

При обранні міри покарання суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, щире каяття, відомості про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працевлаштований.

Також суд враховує, що у своїй заяві про визнання винуватості від 15.02.2024 ОСОБА_2 клопотав про призначення йому покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, мотивувавши його тим, що на сьогоднішній день він офіційно не працевлаштований та не має змоги сплатити штраф.

За таких обставин, керуючись загальними засадами призначення покарання, принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 один рік. При цьому суд знаходить можливим звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням у порядку приписів ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків за п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, адже вважає, що виправлення і перевиховування обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КПК України та враховує при цьому, що метою покарання цього має стати перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, майнова шкода не заподіяна.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного 09.02.2024 дослідження за висновком № СЕ-19/111-24/7993-НЗПРАП у сумі 3 029,12 грн.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця реєстрації, місця роботи (у разі працевлаштування).

Речовий докази, а саме: психотропну речовину, обіг якого обмежено, амфетамін масою 0,248 г, що зберігається у камері схову Управлінні поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 003047) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження за висновком № СЕ-19/111-24/7993-НЗПРАП від 09.02.2024 у сумі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 коп.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати сторонам.

Вирок, ухвалений за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1