Справа № 727/1104/24
Провадження № 1-кп/727/197/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження № 0000417 від 16.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецької області, громадянина України, українця, неодруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 05.04.2019 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

2) 12.04.2019 Личаківським районним судом м. Львів за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; (17.07.2019 ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці вирішено питання про застосування покарання за наявності кількох вироків на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки);

3) 29.01.2020 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки (ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.07.2023 невідбуту частину покарання змінено на 240 годин громадських робіт);

4) 04.12.2023 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 389, 71, 72 КК України до арешту строком на 3 місяці 29 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

за участю захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за корисливі злочини, належних висновків для себе не зробив та в період не погашеної та не знятої судимості знову став на шлях вчинення корисливого злочину проти власності громадян, який вчинив при наступних обставинах.

В період часу з 19:00 год 12.01.2024 по 09:00 год 15.01.2024 ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку по АДРЕСА_2 , в умовах дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, умисно, протиправно, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник в середину припаркованого автомобіля «Mercedes-Benz 412D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрав автомагнітолу марки «Cyclone», модель МР-7101 А, вартість якої, згідно з висновком експерта №СЕ-19/126-24/558-ТВ від 18.01.2024 становить 4100 гривень та гроші в сумі 500 гривень.

Після чого ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4600 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, суду пояснив, що він дійсно в період часу з 12.01.2024 по 15.01.2024 приблизно о 02:00 годині, перебуваючи по АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник в середину припаркованого автомобіля «Mercedes-Benz 412D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому було відкрито вікно на пасажирському передньому сидінні, який як потім було встановлено, належить потерпілому ОСОБА_6 , звідки таємно викрав автомагнітолу марки «Cyclone», модель МР-7101А, вартість якої становить приблизно 4000 гривень, та гроші в сумі 500 грн. Після того, як він викрав він покинув місце злочину. Магнітолу потерпілого у нього вилучили співробітники поліції, а гроші він в сумі 500 гривень він витратив. З приводу вчиненого висловив жаль, вибачився за вчинене та критично оцінив свої дії.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, до суду надав письмове клопотання про розгляд кримінального провадження у його відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має та просив призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає дослідження доказів у судовому засіданні недоцільним. Учасники справи проти даного рішення суду не заперечували.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належать до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, з 1997 року звертався за спеціалізованою психіатричною медичною допомогою в диспансерне відділення ЧОПЛ та перебував на обліку в диспансерному відділенні ЧОПЛ, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення маючи непогашену та незняту судимість, зокрема, за аналогічні злочини проти власності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та вибачився за вчинене, висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінив свої дії, зауважив на тому, що готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Відповідно до обвинувального акта другою обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , зазначено активне сприяння розкриттю злочину.

Проте, суд не визнає вказану обставину такою, яка пом`якшує відповідальність обвинуваченого, оскільки під час розгляду справи суду не надано доказів на підтвердження надання обвинуваченим добровільної допомоги слідству.

Суд зазначає, що активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. Отже, визнання обвинуваченим своєї вини та надання правдивих показань ще не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 674/1608/17 та від 07 квітня 2021 року у справі № 263/15605/17.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено рецидив кримінальних правопорушень (судимість за ч. 2 ст. 389 КК України за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.12.2023).

Ураховуючи викладені вище обставини по справі, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, обставину, що пом`якшує покарання та обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, з урахуванням загальних засад призначення покарання, зокрема законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання, у виді позбавлення волі.

Оскільки даний злочин вчинений обвинуваченим після ухвалення вироку Шевченківським районним судом м. Чернівці від 04.12.2023 за злочин, передбачений за ч. 2 ст. 389 КК України, яким ОСОБА_3 засуджений до 3 місяців 29 днів арешту, та до повного відбуття призначеного покарання, суд вважає, що призначати покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.12.2023, до покарання, призначеного цим вироком.

Суд також вважає за необхідне, на підставі п.п. а п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, покарання, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.12.2023 у виді арешту перевести в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування положень ст. 69, 69-1, 75 КК України судом не встановлено.

Суд зауважує, що приписи ч. 1 ст. 69 КК України, надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Судом враховано визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , щире розкаяння, вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, однак ці обставини не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Окрім цього, суд звертає увагу і на те, що викрадене майно, яким заволодів обвинувачений, було повернуто потерпілому ОСОБА_6 працівниками поліції, а не внаслідок добровільного волевиявлення ОСОБА_3 .

Дані обставини на думку суду свідчать про ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та його схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищезазначене, позицію сторони захисту про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України є безпідставним, а тому підстав призначити покарання ОСОБА_3 із застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

На переконання суду, таке покарання відповідатиме меті його призначення, буде достатньою мірою відповідальності з метою виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Оскільки судом прийнято рішення про визнання ОСОБА_3 винуватим та призначення йому покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне, без відповідного клопотання учасників судового провадження, обрати запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою.

Таке рішення, на думку суду, відповідатиме пункту «а» параграфу 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом, адже тримання під вартою на підставі вироку суду фактично здійснюється для забезпечення його виконання, а тому немає потреби аналізувати питання, необхідні для тримання під вартою до ухвалення вироку.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі п.п. а п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України покарання, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.12.2023 за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 3 місяців 29 днів арешту перевести в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі виходячи з такого співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, що дорівнює 3 місяцям 29 дням позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.12.2023 за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 3 місяців позбавлення волі та остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

У строк відбування покарання зарахувати строк відбутого ОСОБА_3 покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.12.2023 за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме: в період з 29.01.2024 до дня набрання цим вироком законної сили, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з такого розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Обрати засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі:

- авто магнітолу Cyclone модель МР-7101А, ключ від замка запалення із брелком, що упаковані в сейф-пакет №PSP3239866, що передані до камери зберігання речових доказів Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 183, згідно з квитанцією від 20.01.2024 - повернути власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/126-24/558-ТВ від 18.01.2024 у сумі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 92 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/126-24/548-Д від 18.01.2024 у сумі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1