Кримінальне провадження № 194/1855/23
Номер провадження 1-кп/194/29/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2023 року за № 0000430 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Череповець Вологодської області, без громадянства України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-27.10.2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , достовірно знаючи що на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений воєнний стан, 29 жовтня 2023 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, знаходячись в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , в якій він тимчасово проживає побачив на стільці біля дивану мобільний телефон марки «ZTE», blade A 51, 2/64 GB, НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , s/n: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 . По раптово виниклому умислу направленому на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення в умовах воєнного стану ОСОБА_3 , підійшов до телефону та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно шляхом вільного доступу викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон марки ««ZTE», blade A 51, 2/64 GB, Gray, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , s/n: НОМЕР_4 , вартістю 3786,54 грн., який належить ОСОБА_5 та з місця вчиненого кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, своїми умисними злочинними діями спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3786,54 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, та пояснив, що 29.10.2023 року о 09-00 год., коли він заходився в кв. АДРЕСА_3 , він викрав мобільний телефон марки «ZTE», який належав ОСОБА_5 . Зазначає, що ніхто не бачив, як він вчиняв крадіжку. Вказаний телефон в подальшому він попрохав іншу особу закласти в ломбард, оскільки йому потрібні були гроші. Допомагав працівникам поліції у розкритті кримінального правопорушення, у вчиненому розкаюється, з сумою викраденого згоден. Станом на 12 квітня 2024 року штраф за вироком суду не сплачував.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на допиті свідків та потерпілого, суд обмежив дослідження доказів: допитом обвинуваченого, висновком експертизи, дослідженням речових доказів, та даних, які характеризують його особу.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 09.11.2023 року №СЕ-19/104-23/40255-ТВ, ринкова вартість мобільного телефону марки «ZTE Вlade» A51, 2/64 GB Gray, на час вчинення кримінального правопорушення, а саме на 29.10.2023 року могла складати 3786,54 грн.

Постановою від 07.11.2023 року слідчим СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області в кримінальному провадженні визнано речовими доказами: 1) картонну коробку до мобільного телефону марки «ZTE», blade A 51, 2/64 GB, Gray, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , s/n: НОМЕР_4 , поміщену до спец пакету № 7194753, та яку передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 ; 2) чек, поміщений до паперового конверту, який залишено на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Постановою від 08.11.2023 року слідчим СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області в кримінальному провадженні визнано речовими доказами: 1) мобільний телефон марки «ZTE», blade A 51, 2/64 GB, Gray, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , s/n: НОМЕР_4 , поміщений до спец пакету № 7194844, та який передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 ; 2) договір №1.23.6203 від 30.10.2023 року, поміщений до паперового конверту, який залишено на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми, допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєному кримінальному правопорушенні.

Даючи юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , суд вважає, що обвинувачений винний у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, та його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а також особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Окрім того, згідно з роз`ясненнями, які містяться в абз. 1 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також, коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За правилами ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів і сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

При цьому положення ч. 3 ст. 72 КК не тільки не виключають можливості застосування положень ст.ст. 70, 71 КК щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування.

У той же час ч. 3 ст. 72 КК передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

Викладене також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17 серпня 2021 року у справі №185/10985/19 (провадження № 51-2582 км 21).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.10.2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 року, станом на24.11.2023 року засуджений ОСОБА_3 штраф в розмірі 510 грн. не сплатив.

Отже, кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинив 29.10.2023 року, тобто в період відбування покарання призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.10.2023 року.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявності обставин, які пом`якшують та відсутності обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, але не в максимальній межі, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України та із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків з призначенням остаточного покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим.

Призначене судом покарання в межах санкції статті обвинувачення з реальним його відбуванням є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень.

Клопотань про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.10.2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі та штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн., які виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, оформлену висновком експерта від 09.11.2023 року №СЕ-19/104-23/40255-ТВ, у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп. на користь держави.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

-картонну коробку до мобільного телефону марки «ZTE», blade A 51, 2/64 GB, Gray, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , s/n: НОМЕР_4 , поміщену до спец пакету № 7194753, та яку передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю.

-чек, поміщений до паперового конверту, який залишено на зберіганні в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу його зберігання.

-мобільний телефон марки «ZTE», blade A 51, 2/64 GB, Gray, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , s/n: НОМЕР_4 , поміщений до спец пакету № 7194844, та який передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю.

-договір №1.23.6203 від 30.10.2023 року, поміщений до паперового конверту, який залишено на зберіганні в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу його зберігання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1