Справа № 344/1924/24
Провадження № 1-в/344/92/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання засудженої ОСОБА_4 про повернення майна в межах кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від засудженої ОСОБА_4 надійшло клопотання про повернення майна в межах кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 клопотання підтримала, просила суд вирішити питання про повернення майна, яке було вилучено в неї при затриманні, зокрема три мобільні телефони.

Прокурор заперечив щодо клопотання засудженої, вказав щодо воно є необгрунтованим і просив відмовити в його задоволенні. Одночасно прокурор зазначив, що на даний час в Івано-Франківському міському суді здійснюється розгляд іншої частини кримінального провадження, де речі вилучені в обвинуваченої при затриманні, зокрема, мобільні телефони, є речовими доказами та підлягають дослідженню в судовому засіданні.

Вислухавши думку засудженої, прокурора, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити виходячи із наступного.

Відповідно до ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Івано-Франківського міського суду від 13 лютого 2024 року затверджено угоду про визнання винуватості від 31 січня 2024 року, укладену між прокурором прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 . ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, та призначено їй покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - позбавлення волі на строк чотири роки з конфіскацією усього майна.

Так, згідно вимог ст.368 ч.1 п.12 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ухвалюючи вирок 13 лютого 2024 року, суд вирішив в тому числі долю речових доказів в межах вказаного кримінального провадження. Окрім цього, судом затверджено угоду про визнання винуватості та призначено ОСОБА_4 таке додаткове покарання, як конфіскацію всього її майна.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що в даному випадку жодних правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про повернення майна немає, оскільки воно є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про повернення майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_5