Справа № 953/3493/24
н/п 1-кс/953/3310/24
"08" травня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
06.05.2024 о 12.00 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання прокурора ОСОБА_3 , яке спрямовано поштовими засобами зв`язку 03.05.2024 о 08 год. 49 хв., в якому він просить:
Місцем зберігання вищевказаних речей і документів просить визначити Слідчий відділ УСБУ в Харківській області.
Досудовим розслідуванням встановлений громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є негативно налаштованою проти посадових осіб органів державної влади України, у зв`язку із здійсненням ними їхніх владних повноважень, а також військовослужбовців Збройних сил України, які для забезпечення національної безпеки та оборони України здійснюють комплекс активних заходів з використанням зброї та військової техніки, спрямованих на подолання збройної агресії Російської Федерації.
Так, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території м. Києва області, за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.03.2024 року, налагодив постійний зв`язок з представником спецслужби рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_32 .
На відпрацювання завдання, наданим ОСОБА_7 , у ОСОБА_4 , перебуваючого на території м. Києва та області, за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26 березня 2024 року, виник злочинний умисел, направлений на надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, передав інформацію про переміщення, руху бо розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, при умові не розміщення вказаної інформації у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, в умовах воєнного стану.
З метою реалізації вищезазначеного кримінально протиправного наміру, діючи умисно та свідомо, ОСОБА_4 , шляхом власного спостереження, здійснив дії, направлені на надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом здобуття інформації та її подальшого використання щодо знаходження та руху підрозділів сил оборони України, які задіяні в наданні відсічі збройній агресії рф, а саме здійснив відправлення представнику держави агресора на аккаунт месенджеру, що прив`язаний до номеру телефону НОМЕР_32 , який належить представнику спецслужби рф ОСОБА_7 , відомостей про знаходження та переміщення особового складу, військової техніки та транспортних засобів сил оборони України у вигляді координат з відповідними пояснювальними написами.
Згідно отриманих від військової частини НОМЕР_33 відомостей, у вказані дати за відповідними координатами та безпосередній близькості дійсно періодично дислокувалися та здійснювали переміщення озброєння та військової техніки сил оборони України, що були задіянні при
виконанні завдань з відсічі збройної агресії рф на м. Київ та Київської обл.
При цьому, зазначена поширена ОСОБА_4 інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Також встановлено, що ОСОБА_4 з метою отримання відомостей та допомоги у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, інформаційній безпеці України залучив до протиправної діяльності працівників АТ "Укртелеком" ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
01.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Так, 01.05.2024 слідчим СВ УСБУ в Харківській області на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшуки, в ході яких виявлено, та вилучене майно, перелічене в прохальні частині клопотання.
Предмети, вилучені за результатом проведення вказаних обшуків відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення.
Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети у органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт з метою збереження речових доказів, проведення необхідних слідчих та процесуальних дій та недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, до матеріалів клопотання долучено заяву про розгляд клопотання за його відсутності у зв`язку із значною службовою навантаженістю, клопотання підтримав, та просив його задовольнити.
Власники майна в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомили. Відповідно до рапорту слідчого в ОВС СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_8 від 07.05.2024 останнім було повідомлено власників майна про дату, місце та час судового засідання щодо розгляду клопотання про арешт майна. Також до матеріалів клопотання долучені заяви від ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про розгляд клопотання про арешт майна без їх участі, клопотання підтримали.
01.05.2024 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова слідчими було проведено обшуки, та вилучено майно, яке зазначене в протоколах обшуку, та в прохальній частині клопотання прокурора про арешт майна.
01.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Прокурор в своєму клопотанні просить застосувати захід забезпечення у вигляді арешту з підстав п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та майно є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення злочину, які необхідно вивчити, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочинів, в тому числі шляхом проведення відповідних експертиз.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.
Слідчий суддя також враховує, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.
У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту згідно положень ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 01.05.2024 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить останньому, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном, а саме: паперові вироби, зовні схожі на грошові кошти, номіналом 500 грн. у кількості 155 шт.; паперові вироби, зовні схожі на грошові кошти, номіналом 200 грн. у кількості 51 шт.; паперові вироби, зовні схожі на грошові кошти, номіналом 100 євро. у кількості 21 шт.; паперові вироби, зовні схожі на грошові кошти, номіналом 50 євро. у кількості 18 шт.; ноутбук марки HP, sn # 5CD112HWMH; ноутбук марки HP, sn # 5CDO35MNS4; ноутбук марки ASUS, sn KANOCX036163416, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 01.05.2024 за місцем роботи ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить останньому, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном, а саме: мобільний телефон марки Xiomi білого кольору з Imei1: НОМЕР_1 , з Imei2: НОМЕР_2 , Sim картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_3 та (телефон має пароль НОМЕР_4 ); мобільний телефон "Samsung Galaxy A54" Imei1: НОМЕР_5 , з Imei2: НОМЕР_6 , Sim картами з номерами мобільних терміналів НОМЕР_7 та НОМЕР_8 та (телефон має пароль НОМЕР_9 ); ноутбук "Acer N19Q8 s/n НОМЕР_10 "(має пароль захисту Mik,ol.p;l ); чорнові записи - блокнот чорного кольору "RDL, ltd." та схему підключення в/ч НОМЕР_11 на 3 аркушах з пояснюючими написами, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 01.05.2024 за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить останньому, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном, а саме: один мобільний телефон марки «SAMSUNG J6», чорного кольору, з картками оператору мобільного зв`язку: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , imei1: НОМЕР_14 , imei2: НОМЕР_15 ; один ноутбук марки «Lenovo V16G2» s/n: НОМЕР_16 , чорного кольору; один системний блок (комп`ютер) чорного кольору, з чотирма жорсткими дисками, процесором «AMD5700Х», відеокартою «Robion 6650ХТ», - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна: слідчий відділ УСБУ в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, відсутніми при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя - ОСОБА_1