11.06.2024
Справа № 642/5328/23
Провадження № 1-кп/642/200/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001176 від 08.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.4 ст.186, ч.3 ст.357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001176 від 08.11.2022 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186, ч.3 ст. 357 КК України.

У відношенні ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 17.06.2024.

Вирішуючи питання доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд виходить з такого.

Прокурор надав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Згідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу 2 місячного строку.

Вислухавши думку учасників провадження суд вважає наступне:

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про запобіжний захід, суд враховує, що ОСОБА_5 , обвинувачується, в тому числі у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, раніше не одноразово засуджений, не одружений, офіційних джерел існування та міцних соціальних зв`язків не має, є ґрунтовні підстави вважати, що він, перебуваючи на волі покине місце проживання та територію міста, тобто він переховуватиметься від суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду.

Прокурор в клопотанні зазначає, що з вивчення особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що він є уродженцем м. Харкова, українцем, громадянином України, офіційно не працевлаштованим, з середньою освітою, не одруженим, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимим, зокрема:

-28.04.2014 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-17.03.2016 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-16.11.2016 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. З ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 27.06.2018 звільнений умовно - достроково (не відбутий строк 11 місяців З дні).

Прокурором було погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , яке не було вручено особисто в зв`язку з тим, що останній до органів досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Тому, 21.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України згідно положень ст. 135 та ст. 278 КПК України.

05.12.2022 досудове розслідування у провадженні було зупинено, а підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді від 06.12.2022 клопотання слідчого про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено у зв`язку з недоставлянням підозрюваного ОСОБА_5 до суду через те, що місце знаходження останнього на час розгляду клопотання встановити не виявилось за можливе.

В ході досудового розслідування здійснювались неодноразові спроби викликати ОСОБА_5 шляхом направлення повісток за місцем проживання. Однак, за викликами (повістками) останній до органу досудового розслідування не прибув, про місце свого перебування не повідомив, будь-яких підтверджень наявності поважних причин неприбуття на виклик до органу досудового розслідування не надав.

У подальшому, 05.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді від 06.06.2023, якою задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено, останнього затримано.

Враховуючи характер та обставини кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_5 , а також дані про його особу, останній може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказане підтверджує наявність реальних ризиків, враховуючи моральні якості обвинуваченого, щодо здійснення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може покинути місце мешкання, також може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного впливу на свідків; продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто ризики, які були враховані судом при обранні йому такого запобіжного заходу не зменшилися, у зв`язку з чим вважає, що доцільно продовжити відносно обвинуваченого строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Суд також вважає, що зміна обвинуваченому обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід буде недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

При цьому, доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції оскільки у разі доведеності вини обвинуваченого передбачено можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, що може викликати загрозу втечі обвинуваченого.

Доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу не спростовують вищевказаних висновків суду.

Судовий розгляд продовжується допитом свідків, а тому не виключено можливості та підстав для впливу обвинуваченого на інших свідків у цьому кримінальному провадженні, які залишаються не допитаними судом, тому враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Так, судовий розгляд триває та всі свідки обвинувачення в судовому засіданні не допитані.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, ч. 3 ст. 331 КПК України, суд

П О СТ А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.4 ст.186, ч.3 ст.357 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 05 серпня 2024 року, без визначення застави.

Термін дії ухвали до 05.08.2024 року.

Ухвалу направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1