Справа № 642/1204/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження №0000485 від 29.12.2021 року -

встановив:

адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся зі скаргою, в якій просить суд скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження №0000485 від 29.12.2021 року.

В обґрунтування своєї скарги зазначив, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000485 від 29.12.2021 року за ч.1 ст.367 КК України. За результатами досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні 25.08.2022 слідчим ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження. При цьому, копію оскаржуваної постанови заявником було отримано 27.02.2024 року. Заявник вважає закриття кримінального провадження слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 передчасним, постанову слідчого вважає необгрунтованою та немотивовуваною, слідчим не вчинено необхідних слідчих дій в кримінальному провадженні для перевірки обставин на які він посилався у заяві про вчинення кримінального правопорушення, крім того, вважає, що під час досудового розслідування приймали участь уповноважені особи, які не були зацікавлені в об`єктивному слідстві. Враховуючи викладене просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000485 від 29.12.2021 року та зобов`язати слідчого провести досудове розслідування всебічно, повно та неупереджено.

Заявник у судовому засіданні підтримав скаргу.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду повідомлялися належним чином, матеріали кримінального провадження суду не надані.

Відповідно до ч.3 ст. 306КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши доводи заявника, вивчивши доводи поданої скарги та надані докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Так, відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно п. 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувало кримінальне провадження №0000485 від 29.12.2021 року за ч.1 ст.367 КК України.

За результатами досудового розслідування слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови про закриття кримінального провадження, в ході досудового розслідування не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на наявність в діях оперативних працівників УПН ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Так, вказане кримінальне провадження, відповідно до постанови, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Пункт 2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий (прокурор) всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ухвалюючи рішення за даною скаргою, слідчий суддя погоджується з доводами скаржника в тій частині, що у ході досудового розслідування слідчим не був допитаний ОСОБА_4 щодо обставин, які викладені у заяві його захисника, а саме про відомі йому обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні.

З тексту постанови слідчого протилежного не встановлено.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців; доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя враховуючи вищевказане, приходить до висновку що вимоги ч.2 ст.9 КПК України та ч. 2 ст. 93 КПК України слідчим виконані не в повному обсязі.

Як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчий, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, ним не надана належна правова оцінка обставинам кримінального правопорушення про які повідомляв заявник, та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Крім того, слідчому судді не надані матеріали кримінального провадження №0000485 від 29.12.2021 року, а відтак, не спростовано доводи скаржника.

Крім того, резолютивна частина постанови слідчого від 25.08.2022 року не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, а слідчий зазначив лише про відсутність складу кримінального правопорушення, проте, в діях яких осіб та який саме склад злочину відсутній не вказав, що у сукупності із наведеними вище доводами є підставою для скасування постанови слідчого, у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.

Зазначені недоліки постанови слідчого стосуються суті рішення та є істотними.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що прийнята постанова є передчасною, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, при проведенні досудового розслідування необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини, провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Щодо вимоги скарги зобов`язати слідчого провести досудове розслідування всебічно, повно та неупереджено, то такі вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 3ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Винесення слідчим суддею будь-яких інших рішень за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідуваннячинним КПК України не передбачено.

При цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, щопередбачені Конституцією та законами України.

Слідчий суддя не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України.

За таких обставин, вимоги скарги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки заявлені скаржником всупереч вимогам ч. 1 ст. 303 КПК України та не відносяться до повноважень слідчого судді.

Таким чином скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно ч. 3ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.284,303,306,307, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу - задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 від 25.08.2022 року про закриття кримінального провадження №0000485 від 29.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1