465/2304/21
1-в/465/240/24
У Х В А Л А

судового засідання

19.04.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ» (лікара-психіатра): ОСОБА_5

особи, стосовно якої розглядається заява: ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:

Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня та лікуючий лікар ОСОБА_7 звернулися до суду із заявою щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

ОСОБА_6 30.03.2021 року доставлений працівниками поліції для застосування запобіжних заходів у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку соби, а саме до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» в 23 відділення, 07 ютого 2023 року переведений в 6-те відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 13.09,2023 року, застосувати щодо ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно Закону про психіатричну допомогу» оглянутий комісією лікарів-психіатрів висновок № 50 від 07.03.2024р. діагноз: Хронічний маячний розлад. За психічним станом потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В судовому засіданні представник заявника лікар- ОСОБА_8 заяву підтримав з мотивів, зазначених у заяві, та зазначила, що хворий ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Прокурор заяву медичного закладу підтримав, пославшись на встановлений лікарями-психіатрами діагноз і клінічні прояви хвороби ОСОБА_6 підтверджені відповідним висновком лікарів, які не дають підстав для зміни виду чи скасування застосування примусових заходів медичного характеру.

Захисник та ОСОБА_6 щодо задоволення заяви не заперечив. Крім того, ОСОБА_6 пояснив суду, що хоче лікуватись.

Заслухавши пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява закладу з надання психіатричної допомоги підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно із ст.17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців, представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Відповідно до ч. 1- 3 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в закладі з надання психіатричної допомоги проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з ст.19 Закону «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 30.03.2021 року доставлений працівниками поліції для застосування запобіжних заходів у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку соби, а саме до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» в 23 відділення, 07 ютого 2023 року переведений в 6-те відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ.

12.01.2021 року, близько 07:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні АДРЕСА_2 , стиснув органи шиї тупими предметами та закрив отвори носу та роту ОСОБА_9 , внаслідок чого у ОСОБА_9 наступила комбінована механічна асфіксія, що призвело до задушення та смерті останньої.

Висновок судово-психіатричного експерта № 26 від 13.03.2021 року, за своїм психічним станом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 13.09,2023 року, застосувати щодо ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

На даний час, на фоні щоденного прийому ліків та проведення психореабілітаційних заходів, в клінічній картині захворювання стан пацієнта значно не змінився проте частково дезактуалізувалися хворобливі переживання. Свідомість ясна. Орієнтація в часі та просторі збережена. Мовному контакту доступний. На запитання відповідає однослівно, формально, неохоче, уникає прямих відповідей. Мислення сповільнене за темпом, непослідовне, з застряганням на латентних маячних включеннях. Галюцинаторно-маячну симптоматику заперечує. Увага фіксована на власних хворобливих переживаннях маячного змісту, ділитися якими не взмозі, уникає, астенізується, відсторонюється. Емоційно не стійкий, схильний до гнівливих афективних реакцій. В розмові пасивний, безініціативний. Інтелект відповідає віку і отриманій освіті. Пам`ять на минулі події знижена, на біжучі задовільна. Суїцидальні думки заперечує. Асоціальності не виявляє. Критика до свого стану та скоєного відсутня.

Таким чином, не зважаючи на проведені лікувальні та психореабілітаційні заходи, досягнути стабілізації психічного стану на даний час не вдалося, хворий потребує продовження примусових заходів медичного характеру.

Згідно Закону про психіатричну допомогу» оглянутий комісією лікарів-психіатрів висновок № 50 від 07.03.2024р. діагноз: Хронічний маячний розлад. За психічним станом потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Враховуючи наведене, заяву слід задовольнити та продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом хворому ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512 514 КПК України, ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд -

п о с т а н о в и в :

заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 23.04.2024 року.

Суддя ОСОБА_1