печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0001754 від 27.10.2023 - заступника керівника відділу Головного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання № 0001754 від 27.10.2023 - заступника керівника відділу Головного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001754 від 27.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України від 24.02.2022 № 2102-ХІ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 днів, який неодноразово продовжувався та триває до цього часу.

За змістом п. 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 33 Конституції України, тобто право кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, право перетинання державного кордону України військовозобов`язаним особам надано лише з окремих документально підтверджених підстав.

Так, згідно з п. 28 Правил у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека (система «Шлях»).

Рішення про виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, приймається Мінінфраструктури або обласними, Київською міською військовими адміністраціями за наявності відповідного обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення, у листах від будь-якого з таких органів, підприємств, установ, організацій, закладів, зокрема відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги.

Рішення про виїзд за межі України, яке дає можливість перетину державного кордону, приймається на строк не більше шести місяців. Мінінфраструктури або обласні, Київська міська військові адміністрації надсилають до Адміністрації Держприкордонслужби рішення про виїзд за межі України зазначених водіїв для врахування під час їх виїзду за межі України. Такі водії можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 30 календарних днів з дня перетину державного кордону. У разі перевищення строків перебування осіб за кордоном та/або зміни мети виїзду за кордон, що встановлені цим пунктом, Мінінфраструктури та військові адміністрації скасовують своє рішення про виїзд за межі України відповідних осіб протягом семи робочих днів з моменту встановлення фактів зазначених порушень.

На початку березня 2023 року, але не пізніше 28.03.2023, ОСОБА_7 , маючи намір виїхати за межі України для подальшого працевлаштування на іноземному судні «Verity», звернувся до ОСОБА_8 , який спільно проживав з його сестрою - ОСОБА_9 , з проханням посприяти у виїзді за кордон, усвідомлюючи при цьому що ОСОБА_8 будучи народним депутатом України, з огляду на обійману ним посаду може мати вплив на відповідні державні органи.

У той самий період у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 , через державний кордон України, а саме шляхом організації внесення до офіційних документів відомостей щодо підстави виїзду ОСОБА_7 за кордон та терміну його перебування за кордоном усупереч п. 28 Правил, для реалізації останнім особистих планів та вчинення ним дій в його ( ОСОБА_8 ) інтересах за кордоном.

Зазначений механізм полягав у внесенні відомостей щодо набуття ОСОБА_7 статусу водія гуманітарного вантажу (волонтера) благодійної організації. При цьому ОСОБА_8 усвідомлював, що ОСОБА_7 не мав наміру здійснювати перевезення для потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами.

Водночас ОСОБА_8 довів свій злочинний умисел співзасновнику та голові Громадської організації «Медіаоборона», ОСОБА_5 , який раніше був його помічником-консультантом на громадських засадах, після чого запропонував йому вступити у злочинну змову, на що той погодився.

ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_5 згоду на спільне вчинення злочину, з метою реалізації свого злочинного умислу розробив злочинний план, який передбачав переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України. Так, ОСОБА_7 повинен був виїхати під виглядом волонтера ГО «Медіаоборона» для нібито подальшого перевезення вантажів гуманітарної допомоги автомобільним транспортним засобом, а з метою приховування своєї злочинної діяльності ОСОБА_7 повинен був укласти з ГО «Медіаоборона» договір про провадження волонтерської діяльності, який за своєю структурою надавав би вигляд легальної діяльності ОСОБА_7 з надання волонтерської допомоги, а перевірка виконання його умов повинна бути максимально ускладнена правоохоронними органами та органами Державної прикордонної служби України.

Надалі, ОСОБА_8 мав забезпечити виготовлення головою ГО «Медіаоборона» ОСОБА_5 ініціативного листа до Вишгородської районної військової адміністрації Київської області та Київської обласної військової адміністрації з обґрунтуванням необхідності перетину ОСОБА_7 державного кордону України.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, на початку березня 2023 року, але не пізніше 28.03.2023, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , повідомив для ОСОБА_7 план його подальших дій, необхідних для перетину останнім державного кордону України.

ОСОБА_5 як голова правління ГО «Медіаоборона» уклав з ОСОБА_7 договір № 03-08-2022/12 про провадження волонтерської діяльності.

При цьому ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з метою приховування своєї злочинної діяльності шляхом створення у правоохоронних органів, органів Державної прикордонної служби України та Київської обласної військової адміністрації враження про те, що ОСОБА_7 здійснює волонтерську діяльність протягом тривалого часу, вніс до вказаного договору відомості щодо дати його укладання, а саме 26.06.2022, що не відповідало дійсності.

Надалі ОСОБА_5 не пізніше 07.07.2023 підготував від імені голови ГО «Медіаоборона» лист від 07.07.2023 № 48, який надіслав на ім`я голови Вишгородської районної державної адміністрації ОСОБА_10 , щодо надання дозволу на бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_7 , який братиме участь у доставленні гуманітарної допомоги з-за кордону.

10.07.2023 голова Вишгородської районної державної адміністрації ОСОБА_10 , не будучи обізнаним зі справжніми намірами ОСОБА_7 , з метою забезпечення потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, звернувся до начальника Київської обласної військової адміністрації ОСОБА_11 з листом № 7-15/3406 за дозволом у порядку, передбаченому п. 28 Правил, про виїзд за кордон водіїв-волонтерів, зокрема ОСОБА_7 , з метою забезпечення доставлення гуманітарного вантажу на територію України.

У свою чергу, начальник Київської обласної військової адміністрації ОСОБА_11 , не будучи обізнаним зі справжніми намірами ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та розробленого ОСОБА_8 злочинного плану щодо перетину ОСОБА_7 державного кордону України з метою працевлаштування на судні «Verity», 11.07.2023 видав розпорядження № 636, відповідно до п. 1.7 якого ОСОБА_7 надано дозвіл на виїзд за кордон для здійснення перевезення для потреб Збройних Сил України, інших військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами.

17.07.2023 ОСОБА_7 здійснив спробу перетину державного кордону, проте працівниками правоохоронних органів встановлювались обставини його виїзду, а 22.07.2023 він пройшов необхідне оформлення та перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Молдова та до цього часу не повернувся.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що полягали в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

03.11.2023 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2023 № 757/50022/23-к клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.12.2023 № 757/59263/23 клопотання прокурора задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, до 02.02.2024.

29.01.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001754 від 27.10.2023, продовжено до 9 місяців, тобто до 03.08.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2024 № 757/4833/24-к клопотання прокурора задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, до 29.03.2024.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.03.2024 вищевказану ухвалу залишено без змін, а апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_12 залишено без задоволення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2024 № 757/13264/24-к клопотання прокурора задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, до 03.05.2024.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29.04.2024 вищевказану ухвалу залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Вищевказаними ухвалами слідчих суддів та суду апеляційної інстанції підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обґрунтованість підозри ОСОБА_5 .

Також обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2024 № 757/9892/24-к, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_12 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру.

Разом із тим, встановлений ст. 181 КПК України шестимісячний строк домашнього арешту сплив 03.05.2024.

Слідчий зазначає, що наразі ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зменшились, водночас вони не перестали існувати, у зав`язку із чим, підозрюваному ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили відмовити у його задоволенні.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора та пояснення підозрюваного, його захисника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

03.11.2023 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Виходячи з наданих суду матеріалів даного клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та доведеним наявність таких ризиків, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При вирішенні даного клопотання підлягають врахуванню обставини, визначені ч.1 ст. 178, ч. 1 ст.194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих правопорушень та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевказані обставини, вважаю за належне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, як найбільш м`який з передбачених законом запобіжних заходів і який, виходячи з встановлених обставин, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

Покласти на підозрюваного процесуальні обов`язків згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 179, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного, обов`язків згідно ч. 5 ст. 194 КПК України:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити з часу застосування особистого зобов`язання та покладення вказаних обов`язків ухвалою слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 07.07.2024 року

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваного письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1