КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/6481/23 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1343/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Вирок

Іменем України

04 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0001658, №0000679 за апеляційною скаргою зі змінами заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17.08.2023 у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянину України, з базовою середньою освітою, який одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 03.05.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 06.05.2021 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 205-1 КК України у вигляді обмеження волі строком 1 рік, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.05.2019 року, призначене покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 22.07.2023 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місць (вирок не набрав законної сили, кримінальне провадження перебуває в Київському апеляційному суді),

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника в режимі ВКЗ ОСОБА_10

обвинуваченого в режимі ВКЗ ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17.08.2023, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирішено долю щодо речових доказів та процесуальних витрат у справі.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан. Крім того, 15.03.2022 Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб, також Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 2212-1X від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 року строком на 30 діб, також Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, окрім того Указом Президента України № 573/2022 від 17.08.2022 року продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, а також Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , 05.01.2023 року близько 13:17 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 14 К, у приміщенні магазину «Bad Boy», де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Бюро вин» (), керуючись раптово виниклим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, взяв з полиць чуже майно, яке належить ТОВ «Бюро вин», а саме: алкогольний напій Plum & Vanilla liqueur, Edinburgh Gin 0,500, вартістю 596 гривень 92 копійок без ПДВ, після чого з метою подальшого повторного таємного викрадення вказаних речей, поклав вказаний товар до внутрішньої кишені належної йому сумки, яку останній утримував при собі.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , утримуючи вищевказане майно при собі, пройшов повз касову зону та не розрахувався за вказаний товар, тим самим повторно таємно викрав чуже майно, що належить ТОВ «Бюро вин», в умовах воєнного стану.

Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку на загальну суму 596 гривень 92 копійок (без ПДВ).

Крім того, ОСОБА_7 , 11.01.2023 року близько 14:58 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 14 К, у приміщенні магазину «Bad Boy», де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Бюро вин» (), керуючись раптово виниклим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, взяв з полиць чуже майно, яке належить ТОВ «Бюро вин», а саме: алкогольний напій Monkey 47 0,500, вартістю 1077 гривень 90 копійок без ПДВ, після чого з метою подальшого повторного таємного викрадення вказаних речей, поклав вказаний товар до внутрішньої кишені належної йому сумки, яку останній утримував при собі.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , утримуючи вищевказане майно при собі, пройшов повз касову зону та не розрахувався за вказаний товар, тим самим повторно таємно викрав чуже майно, що належить ТОВ «Бюро вин», в умовах воєнного стану.

Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку на загальну суму 1077 гривень 90 копійок (без ПДВ).

Крім того, ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений спосіб придбав без передбаченого законом дозволу 31 патрон калібру 5,45x39 мм., які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї та є бойовими проміжними патронами.

Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_7 , зберігаючи при собі 31 патрон калібру 5,45x39 мм., які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї та є бойовими проміжними патронами, переніс їх за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив їх зберігати без передбаченого законом дозволу.

03.05.2022 року, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та в подальшому вилучено 31 патрон калібру 5,45x39 мм., які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї та є бойовими проміжними патронами, які ОСОБА_7 , умисно, незаконно придбав та зберігав без відповідного дозволу.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а також ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17.08.2023 скасувати в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі строком на п`ять років, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2023, призначити до відбуття остаточне покарання у виді семи років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ОСОБА_12 22.07.2023 засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Інкриміновані кримінальні правопорушення вчинено ним до ухвалення даного вироку, зокрема останнє 03.05.2022. Судом першої інстанції в даному випадку помилково не застосовано до обвинуваченого ч. 4 ст. 70 КК України, яка підлягала обов?язковому застосуванню. Тобто, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Апелянт вказує, що з характеристики особи обвинуваченого вбачається його підвищений рівень суспільної небезпеки, оскільки ОСОБА_12 неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, не працює, та достовірно знаючи, як про наявність не знятих та не погашених судимостей, так і про перебування під слідством, продовжує вчиняти умисні кримінально карані діяння, не роблячи жодних необхідних висновків, категорично не бажаючи виправлятися.

Від заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 надійши зміни до апеляційної скарги, в яких він не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17.08.2023 скасувати в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2023, призначити покарання у виді позбавлення волі на срок 5 років та 6 місяців; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. Згідно з ч. 1 ст. 71 КК україни, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання призначеного за данним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2022, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Внести зміни до вступної частини вироку, зазначивши, що обвинувачений засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2022. В решті вирок залишити без змін.

В змінах до апеляційної скарги, апелянт вказує, що вони подані, у зв`язку із встановленням нових обставин, зокрема, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_7 засуджений 22.07.2022 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місць, натомість, відповідно до вступної частини оспорюваного вироку датою ухвалення попередного вироку Дарницьким районним судом зазначено 22.07.2023, за таких обставин, прокурор зазначає про необхідність внесення змін до апеляційної скарги в частині застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки застосуванню підлягають в тому числі й положення ст. 71 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу зі змінами, думку обвинуваченого_ та захисника, які частково підтримали апеляційну скаргу, адже, дійсно судом не було призначено покарання з врахуванням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2022 р., проте, просили призначити більш мяке покарання, ніж пропонує прокурор, а саме остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши за клопотанням вирок Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2022, обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги зі змінами прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч.3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються, як і кваліфікація дій обвинуваченого, а тому відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КПК України колегією суддів не перевіряються.

Правильність призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення прокурором в апеляційній скарзі не оскаржується.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування положень ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України, що привело до призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може припризначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас небув меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, заправилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 25 постанови № 7, у разі, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.

Постановою об`єднаної палати ВС від 25 червня 2018 року у провадженні № 51-830км18 (справа № 511/37/16-к), визначено, що у наведеному у п. 25 постанови № 7 випадку процес призначення покарання проходить наступні стадії:

1) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо;

2) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК);

3) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених новим та попереднім вироками, і зарахування у строк покарання повністю або частково відбутого покарання за попереднім вироком (ч. 4 ст.70, ст. 72 КК );

4) призначення покарання за злочин, вчинений після постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо;

5) визначення та призначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК);

6) призначення остаточного покарання за сукупністю вироків (ч. 1 ст.71 КК).

Виходячи із законодавчих приписів, у разі, якщо порушується хоча б один із принципів кримінального права, то руйнуються окремі елементи відповідної структури, і як наслідок рішення суду містить помилку.

Водночас, судом першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 зазначені вимогу закону не були враховані, що потягло за собою неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, тобто ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва саме від 22 липня 2022 року, а не 22 липня 2023 року, як зазначено в оскаржувному вироку, його було засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, і на підставі 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

У даномукримінальному провадженні судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - 03.05.2022, тобто до постановлення вказаного вироку, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - 05.01.2023 та 11.01.2023, тобто після постановлення згаданого вироку.

За таких обставин, у цьому кримінальному провадженні суду спочатку належало призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 263 КК України, потім покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим злочином та покараня за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2022 року, далі покарання за ч. 4 ст. 185 КК, тобто за злочин, який було вчинено 05.01.2023 та 11.01.2023 року, і остаточно за правилами ст. 71 КК за сукупністю вироків.

Однак, в порушення вказаних норм закону, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції не дотримався порядку та правил призначення остаточного покарання відповідно до ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України із застосуванням правил ст. 72 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування закону, який підлягав застосуванню, що відповідно до ст. ст. 409, 413 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового вироку у цій частині відповідно до ст. 420 КПК України.

Вирішуючи питання щодо покарання, яке слід призначити обвинуваченому з урахуванням вимог апеляційної скарги прокурора, враховуючи характер та мотиви вчинення кримінального правопорушення, а також сукупність усіх даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів доходить висновку про призначення за кожен зі кримінальних правопорушень вид та розмір покарання, визначеного судом першої інстанції, які не оспорювались прокурором в апеляційній скарзі, покарання за сукупністю злочинів, слід призначити із застосуванням принципу поглиненння більш суворим покаранням, призначеним вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2022, менш суворого покарання, призначеного даним вироком, та на підставі вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, враховуючи стійкість умислу ОСОБА_7 , спрямованого на систематичне вчинення злочинів, шляхом часткового складання покарань, до покарання призначеного даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного судуд м. Києва від 22.07.2022 р. та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання.

При цьому, до вступної частини вироку слід внести зміни, зазначивши, що обвинувачений ОСОБА_7 засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2022., а не 22.07.2023 р.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_7 утримувався в місцях попереднього ув'язнення в даному кримінальному провадженні в рамках запобіжного заходу, чи відбував покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2022, то колегія суддів не приймає рішення про зарахування такого строку до строку відбування покарання за даним вироком.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу зі змінами заступника керівника Київської міської прокуратура ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17.08.2023 у кримінальному провадженні №0001658, №0000679 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання :

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2022, менш суворого покарання, призначеного даним вироком, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на срок 4 роки 1 місяць;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, більш суворим, призначеним за ч. 4 ст. 185 КК України, призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК україни, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2022, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Строк покарання за даним вироком обраховувати з 04 червня 2024 року.

Внести зміни до вступної частини вироку, зазначивши, що обвинувачений засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2022.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4