ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1323/24 Справа № 204/6050/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000262 від 12.03.2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 146, частиною 3 статті 357 КК України,

за участю :

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2024 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою на шістдесят днів, до 18 серпня 2024 року включно, без визначення застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку, що раніше встановлені ризики переховування та незаконного впливу на свідків та потерпілого не зменшились та продовжують існувати. Також вказано про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності.

Зазначено, що ОСОБА_7 , розуміючи тяжкість покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того зауважено, що свідки та потерпілий наразі в суді не допитані, у зв`язку з чим ризик незаконного впливу на останніх існує, оскільки підозрюваний, перебуваючи на свободі, може здійснювати спроби незаконного впливу на них з метою примушування до надання тих чи інших показань на свою користь.

Слідчим суддею враховано також дані про особу підозрюваного, який є особою молодого віку, міцних соціальних зв`язків не має, не працевлаштований, утримує неповнолітню дитину.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про недоведеність заявлених ризиків та невмотивованості рішення суду в частині незастосування альтернативного запобіжного заходу.

Зауважує, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та потерпілого та здійснення спроб переховування. Вказує на те, що обґрунтованість пред`явленої підозри не може бути самостійною підставою для застосування виняткового запобіжного заходу. Вважає, що слідчим суддею не враховано, що наданими матеріалами не доведено вини підозрюваного у скоєному, так як в своїх показаннях потерпілий ОСОБА_10 не вказує на ОСОБА_7 , як особу, яка незаконно позбавила його волі чи наносила тілесні ушкодження, або вимагала у останнього неіснуючий борг.

Звертає увагу, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, утримує неповнолітнього сина, що у своїй сукупності нівелює заявлені ризики та слугує підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти доводів апеляції та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

?наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

?наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

?недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із вимогами ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

?виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

?виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою цих вимог закону дотримався.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ ВП №6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000262 від 12.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 357 КК України.

22.03.2024 ОСОБА_7 в рамках вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК.

24.03.2024 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застави.

17.06.2024 слідчим подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів, без визначення застави. В обґрунтування вимог слідчий зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зокрема особливо тяжкого злочину, а заявлені ризики не зменшились. Крім того до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно отримати висновки експертиз, провести ряд слідчих розшукових дій, розсекретити матеріали, об`єднати матеріали кримінальних проваджень, виконати вимог ст. 290 КПК та направити обвинувальний акт до суду.

Аналізуючи надані матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, які в своїй сукупності вказують на вірогідну причетність останнього до інкримінованих злочинів, а детальне дослідження його обґрунтованості є предметом судового розгляду справи по суті.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що стороною захисту не заперечується факт перебування ОСОБА_7 в зазначеному органом досудового розслідування місці і час, а ставиться питання про недоведеність вини та оцінку доказів, що є передчасним на даній стадії розгляду та вирішується судом у нарадчій кімнаті під час розгляду справи по суті.

В даному випадку, на думку колегії суддів, що пред`явлена підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому злочинів є достатньо вірогідною для вирішення питання про продовження запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді щодо наявності відносно ОСОБА_7 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінальних правопорушень, зокрема особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, колегія суддів бере до уваги, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При перевірці наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК.

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному провадженні, оскільки останньому відомі їх анкетні дані та місця проживання, у зв`язку з чим ризик незаконного впливу на останніх з метою примушування до надання тих чи інших показань існує і є вагомим.Також, про вагомість заявлених ризиків свідчить тяжкість та характер скоєного злочину, який вчинено за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування насильства до потерпілого через, що можна припустити, що ОСОБА_7 є особою, схильною до застосуванням насильства та фізичної сили інших осіб у власних інтересах.

У зв`язку із цим колегія суддів вважає обгрунтованим рішення слідчого судді щодо утримання від визначення ОСОБА_7 альтернативної застави, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку цього підозрюваного.

Крім того, ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може впливати на інших підозрюваних з метою погодження спільної позиції.

Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено та слідству необхідно провести низку слідчих розшукових дій, отримати висновки експертиз, розсекретити документи, виконати вимоги ст. 290 КПК та скерувати обвинувальний акт до суду, через, що забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та його участь у процесуальних діях можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження захисту щодо позитивних характеризуючих даних про особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, колегія суддів приймає до уваги, однак вказані обставини не можуть бути достатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді і відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки жодним чином не спростовують встановлених ризиків та не слугували стримуючим фактором для ОСОБА_7 під час вказаних подій.

З урахуванням вищенаведених обставин та відомостей про особу підозрюваного, тривалість тримання його під вартою не нівелює обсяг та вагомість встановлених щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, а відтак сама по собі не може розглядатися як безумовна підстава для застосування до ОСОБА_7 менш обтяжливого запобіжного заходу.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000262 від 12.03.2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4