Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1914/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

скаржника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08 лютого 2024 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

До Богунського районного суду м. Житомира надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування заяви ОСОБА_6 вказає що, 01.02.2024 року ним сповіщено Житомирське РУП ГУНП в Житомирській області про вчинення керівником Новоград-Волинської міської ради ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 109, 111 КК України, що полягало у вчиненні діянь, направлених на повалення Конституційного ладу з нанесенням значної матеріально/економічної шкоди державі.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що інформація наведена в заяві ОСОБА_6 не є пропорційно достатньою в розумінні ст. 214 КПК України та такою, що свідчить про вчинення кримінального правопорушення. Вказані у заяві відомості є проявом власного бачення та особистого сприйняття положень законодавства у сфері утворення, завдань та порядку функціонування місцевого самоврядування, відповідні твердження зводяться до вибіркового розуміння окремих вимог закону.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язувати уповноважену особу внести відомості до ЄРДР.

Вважає, що слідчим суддею порушено ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості, вмотивованості рішення.

Вказує, що обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК відмова у прийнятті заяви про кримінальне правопорушення не допускається.

Вважає, що слідчий суддя не врахував те, що він визнаний потерпілим.

На думку скаржника, слідчим суддею неправильно тлумачено поняття нанесеної шкоди, яку завдано ОСОБА_7 та не досліджено незаконної передачі газових мереж, труб для російського власника ТОВ „Житомиргаз, які на його думку є спонсорами рф у війні з Україною та відносно керівника даної юридичної особи ТОВ „Житомиргаз відкрито кримінальне провадження СБУ.

Прокурор ОСОБА_8 до суду не з`явився, був належним чином повідомлений, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутність, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відтак, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

На переконання апеляційного суду вищевказаних даних, які б свідчили про реальність події злочинів і були б достатніми для висновку про їх вчинення за викладених заявником обставин, в заяві не вбачається, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин.

ОСОБА_6 01.02.2024 року звернувся до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області із заявою про здійснення фізичною особою ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 109, 111 КК України.

У цій заяві ОСОБА_6 вказує про передачу безкоштовно ОСОБА_9 газової труби, за яку він сплатив власноручно, без його відома та відома територіальної громади внаслідок чого йому спричинено шкоду.

Захоплення та узурпацію влади ОСОБА_9 , оскільки орган місцевого самоврядування «Новоград-Волинська міська рада» утворена у незаконний спосіб.

Також, вказує на наявність інших кримінальних проваджень щодо ОСОБА_10 , його належність до забороненої комуністичної партії, виявлення фінансових порушень у діяльності органу місцевого самоврядування.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя, на думку колегії суддів вірно встановив та зазначив, що заява ОСОБА_6 від 01.02.2024 року до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про внесення відомостей до ЄРДР щодо можливих неправомірних дій ОСОБА_7 не містить відомостей, які б свідчили про вчинення ним кримінального правопорушення в розумінні ст.11 КК України. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, які в заяві ОСОБА_6 відсутні.

Натомість заява ОСОБА_6 відомостей, які можна розцінювати як заяву про злочини, передбачені ст. 109 КК України (дії спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу на захоплення державної влади), ст. 111 КК України (державна зрада) не містять, а у ній хаотично за суб`єктивним підходом, без зазначення реальних об`єктивних даних (а не суто гіпотетичних, надуманих чи уявних), містяться твердження, які не можна розцінювати як інформацію про обставини події, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Також, апеляційний суд враховує, що за твердження самого апелянта, в скарзі та апеляційній скарзі, стосовно цих самих фактів уже проводиться досудове розслідування СБУ кримінальне провадження №00000043 ст. 109 КК України, а також є і інші кримінальні провадження № 0000031, 0000037, № 0000939.

Зміст пункту 7 розділу 4 Положення про ЄРДР передбачає здійснення перевірки наявності вже розпочатих досудових розслідувань за певним фактом саме по фактичним даним (дата вчинення кримінального правопорушення; територію вчинення правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; найменування юридичної особи; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру), а не по правовій кваліфікації. Метою цього є недопущення ситуацій неодноразового внесення одних і тих же самих відомостей до ЄРДР під різними номерами.

Повторне внесення відомостей до ЄРДР за одними й тими ж обставинами незалежно від джерел надходження такої інформації не передбачається й оскільки відповідні заяви та повідомлення на підставі пункту 10 Глави 2 Розділу 2 та пункту 4 Розділу 5 Положення про ЄРДР реєструються як дублікат та окремо кримінальне провадження не обліковується, а отже і не розслідується.

Не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді і інші доводи ОСОБА_6 а саме те, що він є потерпілим у іншому кримінальному провадженні № 0000939 від 09.08.2023 р., а також те, що слідчим суддею не враховано висновків державної аудиторської служби та інших доказів, оскільки такі обставини не перевіряються та не мають значення при розгляді скарги поданої на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора у порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08 лютого 2024 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: