Справа №766/3725/24
н/п 1-кс/766/2172/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000271 від 10.03.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України,

в с т а н о в и в:

11.03.2024 року слідчий, за погодженням з прокурором, через систему «Електронний суд» звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому він просив: накласти арешт у кримінальному провадженні 0000271 від 10.03.2024 на майно, яке було тимчасово вилучене 10.03.2024 в ході проведення, в порядку ч.3 ст. 208 КПК України, особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- флісова кофта зелено-коричневого кольору,

- штани кольору «мультикам»;

- резинові капці чорного кольору (лівий і правий);

- мобільний телефон Blackview BV9300, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , з сім-карткою Київстар НОМЕР_3 , сім-карткою «Водафон», упакований в сейф-пакет №5438257.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідування встановлено, що 10.03.2024 об 11.05 за адресою АДРЕСА_1 було виявлено труп матроса 20 резервної роти військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тілесними ушкодженнями.

Допитаний свідок ОСОБА_7 пояснив, що з 27.02.2024 проживав разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими військовослужбовцями в одному будинку. Так 09.03.2024 приблизно о 17-18 годині він побачив як ОСОБА_5 завдавав удари ногами по голові та тулубу ОСОБА_6 .

Допитаний ОСОБА_11 пояснив, що з 27.02.2024 проживав разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та іншими військовослужбовцями в одному будинку. Так 09.03.2024 приблизно о 17-18 годині він побачив як ОСОБА_5 завдавав удари руками по голові ОСОБА_6 . Після того він вийшов з будинку. Через деякий час він побачив ОСОБА_6 у якого обличчя було в крові.

10.03.2024 об 13.40 годині в порядку ст. 208, 615 КПК України було затримано офіцера резерву 20-ї запасної роти військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

10.03.2024, на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, було здійснено особистий обшук затриманої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було вилучено:

-флісова кофта зелено-коричневого кольору,

-штани кольору «мультикам»;

-резинові капці чорного кольору (лівий і правий);

-мобільний телефон Blackview BV9300, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , з сім-карткою Київстар НОМЕР_3 , сім-карткою «Водафон», упакований в сейф-пакет №5438257.

Вилучені предмети заплановано направити на експертне дослідження для встановлення наявності на них крові ОСОБА_6 . На підставі вилучених речей і документів можливо буде підтвердити причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення та/або встановити інших осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 11.03.2024 вищевказані речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

11.03.2024 слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, за погодженням з прокурором, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Представник власника майна в судове засідання також не з`явився, причини неявки не пояснив, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що 10.03.2024 об 11.05 за адресою АДРЕСА_1 було виявлено труп матроса 20 резервної роти військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тілесними ушкодженнями.

Допитаний свідок ОСОБА_7 пояснив, що з 27.02.2024 проживав разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими військовослужбовцями в одному будинку. Так 09.03.2024 приблизно о 17-18 годині він побачив як ОСОБА_5 завдавав удари ногами по голові та тулубу ОСОБА_6 .

Допитаний ОСОБА_11 пояснив, що з 27.02.2024 проживав разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та іншими військовослужбовцями в одному будинку. Так 09.03.2024 приблизно о 17-18 годині він побачив як ОСОБА_5 завдавав удари руками по голові ОСОБА_6 . Після того він вийшов з будинку. Через деякий час він побачив ОСОБА_6 у якого обличчя було в крові.

10.03.2024 об 13.40 годині в порядку ст. 208, 615 КПК України було затримано офіцера резерву 20-ї запасної роти військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час затримання було здійснено особистий обшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було вилучено:

-флісова кофта зелено-коричневого кольору,

-штани кольору «мультикам»;

-резинові капці чорного кольору (лівий і правий);

-мобільний телефон Blackview BV9300, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , з сім-карткою Київстар НОМЕР_3 , сім-карткою «Водафон», упакований в сейф-пакет №5438257.

Постановою слідчого від 11.03.2024 вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вилучені предмети заплановано направити на експертне дослідження для встановлення наявності на них крові ОСОБА_6 . На підставі вилучених речей і документів можливо буде підтвердити причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення та/або встановити інших осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а не накладення арешту може призвести до його відчуження, знищення, псування, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 10.03.2024 в ході проведення, в порядку ч.3 ст. 208 КПК України, особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належить останньому, шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження, а саме на:

- флісову кофту зелено-коричневого кольору,

- штани кольору «мультикам»;

- резинові капці чорного кольору (лівий і правий);

- мобільний телефон Blackview BV9300, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , з сім-карткою Київстар НОМЕР_3 , сім-карткою «Водафон», упакований в сейф-пакет №5438257.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1