Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Справа № 608/1185/24

Номер провадження1-кс/608/391/2024

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_7 , уродженця с, Угринь Чортківського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000201 від 02 травня 2024 року за ч. 1 ст. 263 КК України.

В клопотанні вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з вимогами п. 1 додатку № 1 до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна» зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що купуються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси не може перебувати у власності громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Цивільного Кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підставах, фізичним особам-загального статусу, виданий бути не може.

Разом з тим, ОСОБА_7 у порушення вимог вказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням з вогнепальною зброєю, вчинив її незаконне придбання, зберігання та носіння за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , у невстановлений у ході досудового розслідування час та день у жовтні 2022 року у лісі, який знаходиться біля с. Росохач Чортківського району Тернопільської області, знайшов нарізну вогнепальну зброю, а саме: гвинтівку «Мосіна» зразка 1891/1930 рр, калібру 7, 62 мм (7,62х54R), без номера, внаслідокчого у нього виник злочинний умисел на її придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу.

Зокрема, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням з вогнепальною зброєю, без передбаченого законом дозволу, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав вогнепальну зброю, а саме: гвинтівку «Мосіна» зразка 1891/1930 рр, калібру 7, 62 мм (7,62х54R), без номера.

Тоді ж, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням з вогнепальною зброєю, в жовтні 2022 року переніс знайдену гвинтівку до АДРЕСА_1 та почав її незаконно зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

02.05.2024 року в період з 13.03 по 13.26 години, був проведений огляд господарства ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 .

Під час проведення огляду було виявлено та вилучено вогнепальну зброю, а саме: гвинтівку «Мосіна», зразка 1891/1930 рр, калібру 7, 62 мм (7,62х54R), без номера, яка придатна до стрільби.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у придбанні, зберіганні , носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч.1 ст.263 КК України - зберігання , носіння вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вина ОСОБА_7 на думку слідчого СВ ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: -протоколом огляду від 02.05.2024 року в ході якого вилучено предмет схожий на карабін; -висновком експерта №СЕ-19/120-24/5528-БЛ від 14.05.2024 року згідно якого встановлено, що наданий на дослідження предмет є нарізною вогнепальною зброєю. Він є гвинтівкою «Мосіна» зразка 1891/1930 рр, калібру 7,62 мм (7,62х54R), б/н. ; -іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий СВ ОСОБА_4 вказує, що на даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 , згідно вимогами пунктів 1, 3, 4 ч.1ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є те, що він обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність зазначених ризиків.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, а тому він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_7 не має офіційного місця роботи, а тому може тривалий час переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не повертаючись до місця проживання, оскільки жодні обставини його не зобов`язують знаходитись у с.Росохач, Чортківського району, Тернопільської області.

Вказані обставини характеризують підозрюваного ОСОБА_7 , як особу схильну до вчинення правопорушень, в тому числі кримінальних, і дають підставу обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 може намагатися уникнути відповідальності, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не буде з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, належним чином виконувати процесуальні рішення у кримінальному провадженні за №0000201 від 02 травня 2024 року, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

На даний час відсутні відомості, які б вказувати на неможливість обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_7 обгрунтовно повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, не працює, що свідчить про те, що він може надалі ухилятися від досудового розслідування та суду, та вчиняти нові злочини, буде перешкоджати кримінальному провадженню, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати наявним ризикам, просить обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів.

Всудовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий СВ ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять його задоволити з мотивів, наведених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечень щодо задоволення клопотання не мають, погоджуються на обрання запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання та покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно вимог ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

В ході судового розгляду клопотання слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, аналізуючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу слідчий суддя враховує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та/або суду та враховуючи те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, однак не має міцних соціальних зв`язків та офіційного місця роботи.

Оцінивши в ході судового розгляду клопотання вищенаведене обгрунтування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження щодо вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що наведений в клопотанні ризик з формулюванням схильності підозрюваного до антигромадської поведінки і вчинення в майбутньому іншого кримінального правопорушення, повністю узгоджується зі змістом п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 179 КПК Україниособисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

А тому, суд приходить до висновку, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, є доцільним, оскільки, саме цей запобіжний захід забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені цією правовою нормою.

З врахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 194, 196, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном на 60 діб.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки передбачені п. 1,2,3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме :

-прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора чи слідчого судді (суду);

-у разі зміни постійного місця проживання або місця роботи, негайно повідомити слідчого, прокурора або слідчого суддю (суд), залежно від стадії кримінального провадження;

-утримуватись від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Обов`язки, зазначені вище, покладаються на підозрюваного строком на два місяці, починаючи з 28 травня 2024 року і можуть бути продовжені за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію ухвали вручити підозрюваному для відому та ознайомлення з покладеними на нього обов`язками.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на начальника СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/1185/24

Ухвала набрала законної сили " " _________________ року.

Слідчий суддя: ОСОБА_8 . Запорожець

Копію ухвали видано " " ___________________ року.

Секретар: