Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/98/24

Номер провадження: 1-кп/511/131/24

29.02.2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 (дистанційно), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 (дистанційно), ОСОБА_8 (дистанційно), ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000059 від 05.06.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Купіно, Новосибірської області, РФ, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 313, ч.2 ст. 311, ч.1 ст. 304, ч.2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

29.02.2024 року на адресу суду від прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 . Вказане клопотання мотивоване тим, що обвинувачений ОСОБА_6 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, тому усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винним, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує. (ч.1 п.1 ст.177 КПК України). Обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у вказаному провадженні, тобто перешкоджати їх з`явленню до суду, примушувати їх до відмови від давання показань, а також давання завідомо неправдивих показань шляхом погрози насильством, знищенням їх майна, а також погрожувати вчинити зазначені дії з помсти за раніше дані показання (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Також, ОСОБА_6 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, що вказує на його схильність до скоєння злочинів, ідентичних за своїми кваліфікуючими ознаками. (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала надане суду клопотання та просила суд його задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 не має на меті переховуватись від суду, бажає лише об`єктивного розгляду справи та сам зацікавлений у цьому. На утриманні у обвинуваченого перебуває матір похилого віку, обвинувачений позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні неповнолітнього сина, 2008 р.н. На підставі викладеного, просив суд обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримав думку захисника. Пояснив, що вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнає. До дати взяття під вартою проживав разом з матір`ю похилого віку та неповнолітнім сином, дружина перебуває за кордоном. На підставі викладеного просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Частиною 3 ст. 315 КПК України, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, постійного місця роботи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обставини , що свідчать про наявність (відсутність) ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, давши оцінку обґрунтованості заявленого клопотання прокурора, прийшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності обрання обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, суд має встановити в першу чергу існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, санкція деяких зі статей, за якими обвинувачується ОСОБА_6 передбачає позбавлення волі на строк до 12 років (ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 313 КК України), раніше не судимий, не працює, а тому суд має право на підставі п. 4 ч.2 ст.183 КПК України обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім цього, оскільки ОСОБА_6 усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує в разі визнання його винним, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, а отже наявний ризики, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 також може незаконно впливати на свідків у вказаному провадженні, тобто перешкоджати їх з`явленню до суду, примушувати їх до відмови від давання показань, а також давання завідомо неправдивих показань шляхом погрози насильством, знищенням їх майна, а також погрожувати вчинити зазначені дії з помсти за раніше дані показання, оскільки деяких зі свідків проживають в одному населеному пункті з обвинуваченим, інші в межах Одеської області, що підтверджує наявність ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, суд зазначає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працює, раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, своє відношення до образу життя не змінив, що вказує на його схильність до скоєння злочинів, а отже наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що дії, що ставлять ОСОБА_6 у провину носять суспільно-небезпечний характер, вчиненні ним під час запровадження в Україні воєнного стану в зв"язку з військовою агресією, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Також, суд враховує, що доказів перебування на утримання ОСОБА_6 його матері та неповнолітнього сина, суд не надано.

Відповідних доказів того, яким чином ОСОБА_6 характеризується за місцем мешкання, а також доказів незадовільного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , що унеможливлює його перебування під вартою, суду не надано.

Відтак, аналізуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що на даній стадії процесу, саме запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, і зокрема під час слухання справи у суді не надасть можливості перешкоджати обвинуваченому інтересам правосуддя шляхом ухилення від явки до суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та здійснення впливу на свідків.

По справі проводиться підготовче судове засідання, не досліджено матеріали справи, не допитані свідки.

Крім цього, суд вважає, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ та впровадження на території України воєнного стану відповідно до рішення Верховного головнокомандувача №62/2022, вказані ризики лише збільшились, так як повсякденний уклад цивільного способу життя порушено.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту неможливо, так як необхідних умов для обрання такого виду запобіжного заходу на даній стадії процесу не встановлено.

Вирішення питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.01.2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 було визначено розмір застави в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподаткованих мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240,00 грн, яку суд вважає необхідним залишити незмінною.

На момент розгляду даної справи термін тримання обвинуваченого під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання. Оскільки питання щодо подовження строків тримання обвинуваченого під вартою вирішується в судовому засіданні за участю всього складу суду, вважаємо за необхідне вирішити це питання в даному підготовчому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів до 28 квітня 2024 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Розмір застави, визначений ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.01.2024 року в сумі 242240,00 залишити незмінним.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1