Справа № 308/8754/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000267 від 14.05.2024, про накладення арешту,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що слідчим управлінням Головного управління поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке розпочате за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000267. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та іншими, наразі достовірно невстановленими особами, користуючись тим, що на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, діючи з корисливих мотивів, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадян України, яким заборонено виїзд за межі території України, шляхом перетинання державного кордону України поза межами пунктів пропуску, залучивши до цього наразі достовірно невстановлених осіб.

28.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «IPhone» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 - упаковано в спец. пакет НПУ RIC 2176881;

- ?мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору з сім картою - упаковано в спец. пакет НПУ RIC 2176881;

- ?пластиковий додаток до сім картки «lifecell» НОМЕР_4 - упаковано в спец пакет НПУ CRI 1123540;

- пластиковий додаток до сім картки «lifecell» НОМЕР_5 ? - упаковано в спец. пакет НПУ CRI 1123540;

- ?військовий квиток серії НОМЕР_6 , на ім?я ОСОБА_6 - упаковано в спец. пакет НПУ CRI 1123540.

В клопотанні вказано, що вищевказане майно виступає предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та 29.05.2024 визнано речовими доказами, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вищевказане майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, від сторони обвинувачення надійшла заява про розгляд клопотання без їх участі, клопотання просять задовольнити, зазначено, що повідомлено особу, за місцем проживання якої вилучено вищевказане майно, про розгляд клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Витягом з ЄРДР стверджується, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000267 від 14.05.2024, відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

20.05.2024 слідчим суддею постановлено ухвалу у справі №308/8754/24 (провадження 1-кс/308/2918/24), якою надано дозвіл слідчим слідчої групи, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0000267, на проведення обшуку в квартирі за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , а також на прилеглих до квартири приміщеннях, спорудах, сховищах, з метою відшукання та вилучення мобільних телефонів, планшетів, за допомогою яких фігуранти кримінального провадження зв`язувалися між собою та обговорювали обставини вчинення злочину, здійснювали переписку між собою, в тому числі з використанням мережі Інтернет, магнітних носіїв інформації та інших предметів, які містять сліди злочину, й самостійно та/або в сукупності мають доказове значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

З протоколу обшуку від 28.05.2024 видно, що за вищевказаною адресою проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «IPhone» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 - упаковано в спец. пакет НПУ RIC 2176881;

- ?мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору з сім картою - упаковано в спец. пакет НПУ RIC 2176881;

- ?пластиковий додаток до сім картки «lifecell» НОМЕР_4 - упаковано в спец пакет НПУ CRI 1123540;

- пластиковий додаток до сім картки «lifecell» НОМЕР_5 ? - упаковано в спец. пакет НПУ CRI 1123540;

- ?військовий квиток серії НОМЕР_6 , на ім?я ОСОБА_6 - упаковано в спец. пакет НПУ CRI 1123540.

Вилучене за постановою слідчого від 29.05.2024 визнано речовими доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

З системного аналізу вищевказаної норми можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи, та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на речі, виявлені та вилучені під час обшуку.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на речі, виявлені та вилучені під час проведення 28.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме на:

-мобільний телефон марки «IPhone» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім. картою НОМЕР_3 - упаковано в спец пакет НПУ RIC 2176881;

- ?мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору з сім картою - упаковано в спец пакет НПУ RIC 2176881;

- ?пластиковий додаток до сім. картки «lifecell» НОМЕР_4 - упаковано в спец. пакет НПУ CRI 1123540;

- пластиковий додаток до сім. картки «lifecell» НОМЕР_5 ; - упаковано в спец. пакет НПУ CRI 1123540;

- ?військовий квиток серії НОМЕР_6 , на ім?я ОСОБА_6 - упаковано в спец. пакет НПУ CRI 1123540.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1