Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1338/24
Провадження №1-кп/523/977/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

29.01.2024 року м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в м.Одеса кримінальне провадження №0000017 від 09.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Билбасівка, Слов`янського району, Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

09.01.2024 року приблизно о 12-00 год. ОСОБА_3 умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні пекарні «Здобушка», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом обману, взяла з холодильника з товаром одну пляшку соку «Rich», об`ємом 0,5 літрів, вартістю 30 гривень та підійшла до каси для розрахунку, при цьому не маючи наміру його купувати.

Перебуваючи біля каси, ОСОБА_3 надала касиру для розрахунку грошові кошти однією купюрою, номіналом 1 000 гривень, а касир в свою чергу, надала їй решту в сумі 970 гривень, а саме: одну купюру, номіналом 500 гривень, дві купюри, номіналом 200 гривень, одну купюру, номіналом 50 гривень та одну купюру, номіналом 20 гривень, які ОСОБА_3 взяла у руки. Після отримання решти за покупку товару, ОСОБА_3 під приводом покупки ще однієї пляшки соку, взяла з холодильника з товаром аналогічну пляшку соку та повернувшись з ним до каси, передала касиру у якості розрахунку грошові кошти однією купюрою, номіналом 200 гривень, заздалегідь не маючи наміру його купувати. В подальшому, не очікуючи решти за покупку другої пляшки соку, ОСОБА_3 під приводом того, що їй необхідно придбати цілу упаковку (блок) такого соку та через відсутність такої кількості у зазначеній пекарні, відмовилась від покупки двох вказаних вище пляшок соку та висловила вимогу повернути їй грошові кошти, якими вона розраховувалась за покупку, на що касир відповіла згодою та передала ОСОБА_3 її грошові кошти однією купюрою, номіналом 1 000 гривень.

Між тим, ОСОБА_3 реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, у вказаний час та місці, впевнившись, що касир втратила обачність, непомітно для останньої, приховала частину решти грошових коштів однією купюрою, номіналом 500 гривень, поклавши їх до кишені своєї куртки, а іншу частину решти грошових коштів у сумі 470 гривень повернула касиру.

Заволодівши у такий спосіб грошовими коштами у сумі 500 гривень, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, чим спричинила матеріальну шкоду ФОП « ОСОБА_4 » на вказану суму.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт разом із заявою ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно та в повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

Крім того, до обвинувального акту долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , директора ФОП « ОСОБА_4 », згідно з якою остання не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без виклику її у судове засідання.

Дослідивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов переконання, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та її вина у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами.

У суду немає сумніву у тому, що обвинуваченій, в присутності її захисника та потерпілій роз`яснено і вони повністю розуміють свої права і наслідки розгляду, передбачені спрощеним провадженням щодо кримінальних проступків. При цьому, суд переконався, що обвинувачена беззаперечно визнала свою вину у повному обсязі і погодилася із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, не заперечує їх, сторони надали свою згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, без виклику у судове засідання.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії кримінального проступку, також повною мірою вивчена особа обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, офіційно не працює, відношення обвинуваченої до вчиненого кримінального правопорушення, провину визнала повністю, щиро покаялася.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, суд прийшов до висновку, що достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання вчинення нею інших кримінальних правопорушень, є покарання у виді обмеження волі та можливим звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України, а питання про скасування арешту майна відповідно до ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 381, 382 КПК України, суд-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України зобов`язати засуджену періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Скасувати арешт майна накладений за ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 16.01.2024року.

Речові докази: диск з відеозаписами зберігати в матеріалах кримінального провадження; грошові кошти, а саме: грошову купюру номіналом «1000» гривень серії АТ3531886, грошову купюру номіналом «2» гривні серії «ТЗ 6165073» та грошову купюру номіналом «1» гривню серії «УВ 8417998», які були вилучені та поміщені до спеціального сейф-пакету №1253741 з підписами понятих дізнавача повернути ОСОБА_3 за належністю; грошову купюру номіналом «500» гривень серії «УЖ 5140171», яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - вважати повернутою власнику.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси з урахуванням положень ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1