Справа № 147/611/22
Провадження № 1-кс/147/106/24
У Х В А Л А

іменем України

15 квітня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 03.06.2022, про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 03 червня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 296 КК України.

15 квітня 2024 року у провадження судді Тростянецького рпайонного суду Вінницької області надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід, у якій обвинувачений зазначає, що заявляє відвід всьому Тростянецькому суду і прокурору ОСОБА_7 . Зазначає, що з 2015 року ОСОБА_4 входить до злочинного угрупування у яке входять працівники поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , прокурор ОСОБА_7 , суддя ОСОБА_11 , раніше неодноразово судимі ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші громадяни. Обвинувачений готовий надати беззаперечні докази злочинів які вчинялися вказаними громадянами. Він готовий надати більше 30 епізодів де працівники поліції і прокуратури фабрикують кримінальні справи проти громадян України. З примусу, погроз зі сторони вище вказаних співробітників ОСОБА_4 та його знайомі вчиняли злочини які були заплановані поліцейськими та прокурором. Що стосується його кримінальної справи заявляє наступне. Ст. 9 КПК України законність. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. У його справі невиконані, чи виконані з грубим порушеннями статті КПК України: 2, 9, 10, 15-17, 21-24, 26, 36, 37, 39, 40. ОСОБА_4 стверджує, що йому не дають можливості прокурор ОСОБА_7 , суддя ОСОБА_14 і створюють перешкоди, щоб він не міг довести, що прокурор, суддя, слідчі це особи зацікавлені у його справі. ОСОБА_4 вимагає, щоб адвокат перевірила в архіві Тростянецького суду кримінальну справу де він у справі ОСОБА_15 проходить як свідок обвинувачення і свідок захисту; протягом 17,18 років він дає показання проти прокурора ОСОБА_16 і слідчого Хреїка і обвинувачує їх у фабрикації кримінальної справи ОСОБА_17 . Таким чином прокурор ОСОБА_7 , слідчий ОСОБА_18 , ОСОБА_9 не могли і не можуть вести його справу так як вони зацікавлені особи. Протягом одного року і 11 місяців вони приховують цей факт їх зацікавленості і помсти за його показання. На підставі вище викладеного ОСОБА_4 з 03.04.2024 оголосив голодування, яке тримає по сьогоднішній день. Також просить звернути увагу, що ним написано скарги у Генеральну прокуратуру, Президенту України, по правам людини не відправляються. В даний момент він знаходиться на голодуванні, але його етапують у суд, хочуть допитувати і проводити засідання. А це пряме порушення (катування) прав і свобод людини. Просить розглянути відвід Тростянецькому суду і прокурору ОСОБА_7 і дати позитивну відповідь. Також просить свого адвоката відвідати його у СІЗО №1 м. Вінниця для надання юридичної допомоги у найближчі дні. У його проханні просить не відмовити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлений відвід з викладених у ньому мотивів та зазначив, що недовіряє не конкретно ОСОБА_6 , а всім суддям Тростянецького районного суду Вінницької області. Стверджує, що справи фабрикують, і судять нічим не повинних людей, справа розглядається невідомо як, надумані доводи.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала заяву свого підзахисного та зазначила, що обвинуваченим відвід обґрунтовано, він оголосив голодування, яке триває вже 13 днів. ОСОБА_4 зовсім не довіряє суддям Тростянецького районного суду, а зокрема судді ОСОБА_6 . Продовження голодування може завдати значну шкоду здоров`ю обвинуваченого, і в разі відмови в задоволенні відводу її підзахисний продовжить голодування доти, доки справа буде розглядатися у Тростянецькому районному суді.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення відводу у зв`язку з його необґрунтованістю, жодних підстав передбачених ст. 75 КПК України в заяві не наведено та просив відмовити у її задоволенні.

Суддя ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій повідомила, що 15.04.2024 у судовому засіданні обвинуваченим було подано заяву про відвід складу суду, яку обґрунтовано тим, що у Тростянецькому районному суді у архіві суду перебуває близько 40 справ, де він є понятим чи свідком, при цьому дані свідчення ним було надано під тиском слідчих, прокурора та суду, а тому судді даного суду приймали участь у розгляді даної справи та не можуть продовжувати її розгляд. Просить розгляд питання про відвід проводити без її участі. У вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Потерпілі про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду.

Суд, заслухавши учасників та дослідивши доводи клопотання, дійшов наступного висновку.

Статті 75, 76 КПК України передбачають чіткий перелік підстав, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до положень ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 35 КПК України у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує об`єктивний та неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді.

Згідно із ч. 3 ст. 35 КПК України визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.

Як убачається із змісту поданої ОСОБА_4 заяви про відвід, наведені в ній доводи про упередженість суддів Тростянецького районного суду Вінницької області, зокрема головуючої у справі - судді ОСОБА_6 зводяться до того, що в архіві суду є справи, де обвинувачений проходив свідком та надавав показання, ці ж справи були сфабриковані слідчими, прокурором та судом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, №11/1987/134/188, пункт 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, проте заявником таких доказів не наведено.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Таким чином, заявлений ОСОБА_4 відвід не містить жодних даних, які б свідчили про наявність підстав, що передбачені зазначеними нормами кримінального процесуального закону, та обґрунтованих доводів про упередженість судді ОСОБА_6 у провадженні якої перебуває справа. Жодні факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність судді, як з точки зору об`єктивного, так і суб`єктивного критерію, заявник не навів. Таким чином його побоювання щодо упередженості судді не можна вважати об`єктивно виправданими.

На думку суду, висловлені в заяві про відвід доводи зводяться лише до нічим не підтверджених сумнівів та припущень, які не можуть бути достатньою підставою для задоволення заяви про відвід в контексті положень ст. 75 КПК України. Незгода обвинуваченого з процесуальними рішеннями та діями складу суду також не є підставою для відводу судді від розгляду кримінального провадження.

Доводи обвинуваченого, щодо нібито фальсифікації численних справ слідчими, прокурором, судом та з огляду на це явної зацікавленості з їх боку у розгляді справи про його обвинувачення є необґрунтованими та нічим не підтверджені.

Більше того обвинувачений посилається на те, що відвід обгрунтований наявністю в архіві суду справ де він є свідком починаючи з 2015 року, в той час, як судді Тростянецького районного суду Вінницької області, в тому числі і головуючий суддя ОСОБА_6 призначені на посаду у 2020 році.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід.

Щодо прохання обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора, суд зазначає таке.

Підстави для відводу прокурора визначені статтею 77 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно вимог вказаної статті прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Отже, для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які передбачені вказаною вище статтею. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Водночас, як встановлено з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 15.04.2024, журналу судового засідання №2735188 від 15.04.2024 та заяви судді ОСОБА_6 від 15.04.2024, суддю ОСОБА_1 визначено головуючою у розгляді заяви обвинуваченого про відвід складу суду. З огляду на викладене, та враховуючи вимоги ч. 3 ст. 26 КПК України відповідно до якої слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом, суд не вбачає підстав для розгляду прохання обвинуваченого про відвід прокурора в межах розгляду його заяви про відвід складу суду.

Щодо повідомлення обвинуваченого та його захисника про оголошення голодування, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторкані і безпека визнається в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Відповідно до Основ законодавства про охорону здоров`я, громадяни України зобов`язані піклуватись про своє здоров`я, а держава забезпечувати життєвий рівень населення, включаючи, зокрема, медичний догляд, необхідний для підтримання його здоров`я.

За приписами ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За таких обставин, повідомлення обвинуваченого та його захисника про оголошення голодування не є підставою для задоволення відводу складу суду.

Суд вважає за необхідне звернути увагу керівника Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури на необхідність проведення перевірки вказаного повідомлення захисника та обвинуваченого щодо оголошення голодування обвинуваченим ОСОБА_4 , який утримується під вартою у ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», що у свою чергу у разі значного погіршення стану здоров`я та існування очевидної загрози життю обвинуваченого може слугувати підставою для звернення прокурора у кримінальному провадженні до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 примусового годування.

Зазначене повністю кореспондується з вимогами частин 1-3 статті 2061 КПК України та рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Невмержицький проти України» (Nevmerzhitsky v. Ukraine), заява № 54825/00.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 80, 81, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 03.06.2022, про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08:30 годині 16 квітня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1