печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000119 від 18.02.2023 - прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000119 від 18.02.2023 - прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

Власник майна та його представники в судове засідання не з`явились, проте адвокат ОСОБА_4 подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій проти клопотання заперечував, в його задоволенні просив відмовити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 18.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 4 ст. 189 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує наступне.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, серед іншого, перевіряються обставини щодо протиправних дій військовослужбовця Національної гвардії України, який добровільно здійснює співробітництво з державою агресором в особі окупаційної влади АР Крим на шкоду національній безпеці України, в частині провадження господарської діяльності у взаємодії з її представниками.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження та інформації Головного оперативного управління Державного бюро розслідувань, отримано відомості, що офіцер служби міжнародного співробітництва центру спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України майор Національної гвардії України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється засновником ряду підприємств, які функціонують та здійснюють свою діяльність на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим (далі - АР Крим), серед яких, ТОВ «ФІНГРУПП» (ідентифікаційний код юридичної особи 33433365, основний вид діяльності - добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю), ОК «ДЖБ «МИРНИЙ» (ідентифікаційний код юридичної особи 33905515 , основний вид діяльності - управління нерухомим майном), ТОВ «КУРОРТ-ДОНУЗЛАВ» (ідентифікаційний код юридичної особи 34621582, основний вид діяльності - організування інших видів відпочинку та розваг), ТОВ «ГАЗ-ЦЕНТР» (ідентифікаційний код юридичної особи 35041229, основний вид діяльності - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна), ТОВ «МАКВИС» (ідентифікаційний код юридичної особи 20725194, основний вид діяльності - добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю), ТОВ «РЄСПЕКТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 37155083, основний вид діяльності - роздрібна торгівля іншими продовольчими товарами), ПП «КРИМІНВЕСТХОЛДІНГ» (ідентифікаційний код юридичної особи 34719279, основний вид діяльності - діяльність інших засобів тимчасового розміщування) та ТОВ «САКИ-ГАЗ» (ідентифікаційний код юридичної особи 35437560, основний вид діяльності - роздрібна торгівля пальним).

Відповідно до виписки з «Единого государственного реестра юридических лиц рф» ТОВ «САКИ-ГАЗ» (ідентифікаційний код юридичної особи 35437560, основний вид діяльності - роздрібна торгівля пальним, юридична адреса: м. Саки, пров. Курортний, буд. 4, кв. 45 ) з 24.01.2015 перереєтровано за законодавством російської федерації (далі - рф) на тимчасово окупованій території АР Крим, з наступною назвою: ОБЩЕСТВО С ОГРАНИЧЕННОЙ ОТВЕТСТВЕННОСТЬЮ «САКИ-ГАЗ» ОГРН 360, ИНН , адрес юридического лица: РЕСПУБЛИКА КРЫМ, Г. САКИ, УЛ. ЕВПАТОРИЙСКОЕ ШОССЕ, Д. 2Е .

Згідно відомостей, що містяться у вказаному реєстрі, засновниками ООО «САКИ-ГАЗ» є наступні особи: ОСОБА_6 (громадянин рф, податковий номер НОМЕР_3 , частка в статутному капіталі становить 24%), мати ОСОБА_5 - ОСОБА_7 (громадянка рф, податковий номер НОМЕР_4 , частка в статутному капіталі становить 24%) та ОСОБА_5 (громадянин рф, податковий номер НОМЕР_5 , частка в статутному капіталі становить 52%).

Вказане підприємство згідно інформації з «государственного информационного ресурса бухгалтерской отчетности рф» продовжує свою діяльність на тимчасово окупованій території АР Крим та на постійній основі сплачує податки до державного бюджету країни агресора - рф.

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем Національної гвардії України та ймовірно маючи паспорт громадянина рф, являючись одним із засновників ТОВ «САКИ-ГАЗ» з часткою 52%, яке з 24.01.2015 перереєстроване за законодавством рф під назвою ООО « САКИ-ГАЗ », отримує прибутки від діяльності вказаного підприємства, що здійснює свою господарську діяльність на тимчасово окупованій території АР Крим та на постійній основі сплачує податки до державного бюджету країни-агресора.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 отримує грошові кошти від незаконної підприємницької діяльності ООО «САКИ-ГАЗ» у вигляді криптовалюти, а також шляхом перерахунку коштів на його власні банківські карткові рахунки відкриті у АТ «Універсал Банк» та АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» російська федерація визнана державою-агресором.

Таким чином, у органу досудового розслідування існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 111-2 КК України, а саме до вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні, шляхом передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Вищезазначене підтверджується, інформацією Головного оперативного управління Державного бюро розслідувань, протоколом допиту свідка, протоколами оглядів Інтернет - ресурсів « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », інформації з «государственного информационного ресурса бухгалтерской отчетности рф» та матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У зв`язку із викладеним 29.05.2024 з 06 год 08 хв по 09 год 54 хв на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 01.05.2024 по справі № 757/19227/24-к, у кримінальному провадженні № 0000119 від 18.02.2023, проведено обшук у квартирі АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_9 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.

Під час проведення обшуку вилучено мобільний телефон марки Iphone 14 IMEI: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , чорного кольору, разом із сім картою НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_5 .

Слідчий зазначає, що з урахуванням наявної інформації, яка міститься у матеріалах кримінального провадження, отримано відомості про те, що у вказаному мобільному телефоні містяться відомості щодо фінансово-господарської діяльності підприємств, які здійснюють свою діяльність на тимчасово окупованій території АР Крим, засновником яких являється офіцер служби міжнародного співробітництва центру спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України майор Національної гвардії України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, стосовно ООО «САКИ-ГАЗ», які мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки будуть використані в подальшому для доказу фактів та обставин, що встановлюються.

Водночас, при вилучені вказаного мобільного телефону, ОСОБА_5 обмежив доступ органу досудового розслідування до змісту інформації, яка міститься в ньому, паролі доступу до мобільного телефону добровільно не надав.

З метою встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, вказаний мобільний телефон, разом з інформацією, що на ньому міститься, підлягає експертному дослідженню, що буде повязано з подоланням систем логічного захисту.Слідчий зазначає, що вилучені речі є речовими доказами, які самостійно і в сукупності з іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами мають суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину, встановлення осіб, причетних до його вчинення, є необхідність накласти арешт на зазначені речі та документи.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Слідчим наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилученого під час проведення обшуку 29.05.2024, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 01.05.2024 по справі № 757/19227/24-к, у кримінальному провадженні № 0000119 від 18.02.2023, у квартирі АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_9 , а саме: на мобільний телефон марки Iphone 14 IMEI: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , чорного кольору, разом із сім картою НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1