У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/3253/24

провадження № 1-кс/0285/845/24

24 червня 2024 року м. Звягель

Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури

про арешт тимчасово вилученого майна

по матеріалам досудового розслідування, внесеного 14.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор 17.06.2024 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події від 13.06.2024 , а саме: зіп-пакет з білою кристалічною речовиною; мобільний телефон XIOMI Redmi 8 (містить тріщину головного екрану) EMEI1: НОМЕР_1 , EMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , позбавивши власника, будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 13.06.2024 близько 19:20 по вул В. Карпенка в м Звягель Житомирської області, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_3 , який добровільно надав для вилучення прозорий зіп-пакет з білою кристалічною речовиною, зовні схожою на наркотичну, яку він зберігав при собі для власних потреб, без мети збуту. Цього ж дня у ОСОБА_3 були вилучені вищевказані речовини та мобільний телефон, які визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери схову речових доказів відділу поліції.

По даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вилучене майно є безпосереднім об`єктом можливих кримінально протиправних дій, зберегло на собі та містить відомості, які можуть бути використані як докази, що на думку автора клопотання є підставою для накладення на нього арешту.

Сторони провадження про дату розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному КПК.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК), і допускається лише, коли сторона обвинувачення доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для його застосування; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, і може бути виконане завдання, для виконання якого воно подано. До останнього, зокрема, відноситься: збереження речових доказів, спеціальна конфіскація та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди (цивільний позов).

Встановлено, що в провадженні поліції перебувають матеріали кримінального провадження за фактом незаконного зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду зазначив, що метою арешту є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадження та проведення експертизи.

Згідно протоколу огляду місця події від 13.06.2024, в період часу з 20:02 год по 20:30 год, по АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 вилучені: зіп-пакет з білою кристалічною речовиною (спецпакет PSP1416336) та мобільний телефон XIOMI Redmi 8 з сім карткою НОМЕР_3 (спецпакет PSP1416330), які постановою слідчого від 14.06.2024 визнані речовими доказами.

Подане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається; спосіб, у який він здійснюється, відповідає його завданням, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.

В даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

Відтак, приходжу до висновку про наявність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, може зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13.06.2024 під час огляду місця події на відкритій ділянці місцевості по АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 , а саме на:

зіп-пакет з білою кристалічною речовиною;

мобільний телефон XIOMI Redmi 8 (з тріщиною головного екрану) EMEI1: НОМЕР_1 , EMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 ,

та позбавити власника, будь яких інших осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідча суддя ОСОБА_1