Справа № 298/196/24
Номер провадження 1-кп/298/5/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

доставленого під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306 від 15 листопада 2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніна Словацької Республіки, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , словака, громадянина Словацької Республіки, із середньою освітою, непрацючого, раніше несудимого,

-за ч.2 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, згідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час досудового розслідування з`ясовано, що на початку листопада 2023 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, у громадянина Словацької Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), разом з іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами розробили злочинну схему, відповідно до якої, він разом з іншою невстановленою органом досудового розслідування особою підводить до конкретного місця безпосереднього перетинання державного кордону України з Словацькою Республікою, в гірсько-лісистій місцевості, осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон. Так, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 )згідно вказаної злочинної схеми керує діями вказаних осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, надаючи їм поради та вказівки.

Згідно вказаної злочинної схеми невстановлена органом досудового розслідування особа знаходить осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, та які мають намір незаконно перетнути державний кордон України, та забезпечує їх потрапляння до готелю «Сині Потоки» в місті Свалява, пізніше інші невстановлені органом досудового розслідування особи забезпечують потрапляння осіб, яким обмежено виїзд за кордон з міста Свалява Мукачівського району Закарпатської області до с. Малий Березний, Ужгородського району, Закарпатської області (надалі с. Малий Березний), уникаючи поля зору працівників правоохоронних органів, які здійснюють заходи щодо протидії незаконного переправлення чоловіків через державний кордон України в межах прикордонних населених пунктів Закарпатської області, та рухаючись в обхід стаціонарних постів прикордонного контролю. В подальшому, після прибуття осіб, яким обмежено виїзд за кордон та які мають намір незаконно перетнути державний кордон України, в с. Малий Березний їх зустрічає ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) разом з іншою невстановленою органом досудового розслідування особою в межах вказаного населеного пункту. Надалі, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, зустрічають вказаних осіб та особисто проводять їх до місця незаконного перетинання державного кордону України з Словацькою Республікою, в гірсько-лісистій місцевості, на околиці с. Малий Березний.

Так, на виконання вказаної злочинної схеми, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), діючи умисно з невстановленими на даний час особами, 15.11.2023 близько 07 год. 00 хв. прибув до стадіону на околиці с. Малий Березний, тобто до місця, яке було узгоджено за попередньою домовленістю з іншими учасниками вказаної злочинної схеми, та переконавшись, що за особами, яким обмежено виїзд за кордон, та які мають намір незаконно перетнути державний кордон України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не здійснюється спостереження працівниками правоохоронних органів, які здійснюють заходи щодо протидії незаконного переправлення чоловіків через державний кордон України, зустрівся з вказаними особами.

В подальшому, 15.11.2023 близько 07 год. 10 хв. ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), знаходячись на околиці с. Малий Березний, наказав особам, яким обмежено виїзд за кордон, та які мають намір незаконно перетнути державний кордон України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 рухатись за ним, після чого став пересуватись гірсько-лісистою місцевістю в напрямку державного кордону України зі Словацькою Республікою, надаючи чіткі вказівки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 що їх поведінки та руху, наказуючи їм то зупинитись, то зігнутись, то вести себе тихіше, з метою не бути поміченим працівниками правоохоронних органів, які здійснюють заходи щодо протидії незаконного переправлення чоловіків через державний кордон України та подальшої реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення зазначених осіб через державний кордон України.

Однак, через деякий час від початку руху в напрямку до державного кордону України, близько 08 год. 20 хв. ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) та особи, яким обмежено виїзд за кордон та які мають намір незаконно перетнути державний кордон України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були виявлені та затримані в адміністративному порядку військовослужбовцями ДПС України ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Таким чином ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.332 КК України тобто у організації, незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами та вказівками, вчиненому відносно кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

В ході судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений та прокурор повідомили суд про досягнуту між ними угоду про визнання винуватості від 08 березня 2024 року, яка укладена між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до умов вказаної угоди, прокурор та обвинуваченим ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального правопорушення обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.332 КК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вчинив кримінальне правопорушення.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений, за участю захисника узгодили вид та розмір покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.332 КК України, строком на п`ять років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади строком на 1 рік, крім того, сторонами узгоджено застосування до ОСОБА_14 ( ОСОБА_7 )звільнення від покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України із покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні повідомив, що вважає, що при укладенні вказаної угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги та правила КК України та КПК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді вид та розмір покарання.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_14 ( ОСОБА_7 ), повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз чи обіцянок. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджені в угоді вид та розмір покарання.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що угоду слід затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обмеження, які виключають можливість укладення угоди про визнання винуватості, відсутні.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди ініційовано одночасно з боку прокурора та обвинуваченого, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.2 ст. 332 КК України.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст.472 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначені санкцієюч.2 ст. 332 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що ОСОБА_14 ( ОСОБА_7 )є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_14 ( ОСОБА_7 ), згідно ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які б могли обтяжувати покарання ОСОБА_14 ( ОСОБА_7 ), згідно ст.67 КК України, відсутні.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_14 ( ОСОБА_7 ), і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Питання заходів забезпечення кримінального провадження суд вирішує у порядку ст.174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 314 ч.3 п.1, 469, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 08 березня 2024 року про визнання винуватості яка укладена між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_15 ( ОСОБА_7 ), складеної в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000306 від 15 листопада 2023 року, щодо обвинувачення ОСОБА_14 ( ОСОБА_7 ), за ч.2 ст.332 КК України.

ОСОБА_14 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України і призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади стоком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_14 ( ОСОБА_7 ), звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_14 ( ОСОБА_7 )обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20 листопада 2023 року на вилучені в ході огляду місця події від 15 листопада 2023 року майно, а саме: мобільний телефон «NOKIA 3100» IMEI: НОМЕР_1 із сім-карткою НОМЕР_2 , з акумуляторною батареєю та без задньої кришки корпусу, який належить громадянину Словаччини ОСОБА_16 скасувати.

Речовий доказ:

- мобільний телефон «NOKIA 3100» IMEI: НОМЕР_1 із сім-карткою НОМЕР_2 , з акумуляторною батареєю та без задньої кришки корпусу, який належить громадянину Словаччини ОСОБА_16 ( ОСОБА_7 ), та зберігається в кімнаті речових доказів відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в Закарпатській області (смт. Великий ерезний, вул. Штефаника, 5) повернути власнику.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 )до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання з покладенням наступних обов`язків:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місце роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності таких).

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного шляхом подачі апеляційної скарги через Великоберезнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий ОСОБА_1