Провадження №1-кп/447/152/24
Справа №447/737/24
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

21.03.2024 Миколаївський районний суд Львівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у режимі відеоконференції в м. Миколаєві Львівської області в межах кримінального провадження № 0000306 від 07.07.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Стрий, Львівської області, українця,неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацевлаштованого

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.307 КК України, ч.2 ст.307 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження № 0000306, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307 КК України, ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 терміну дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів .

Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування або від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, санкцією яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від від шести до десяти років з конфіскацією майна. Крім цього, обвинувачений не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, а також вже перебував у місцях позбавлення волі, а тому усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання за вчинення злочинів у вигляді позбавлення волі, може переховуватися в подальшому від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, ОСОБА_3 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки останній 07.07.2023, 11.12.2023, 23.01.2024 вчинив три умисні тяжкі злочини пов`язані із незаконним збутом наркотичних засобів в м. Новий Розділ, а також під час обшуку за місцем проживання підозрюваного вилучено наркотичні засоби, які останній зберігав з метою продовження своєї протиправної діяльності, а саме незаконного збуту наркотичних засобі в АДРЕСА_3 , а тому наявні достатні підстави вважати, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення. Таким чином, наявні ризики передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, застосування до підозрюваного ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки обставини вчинення ним злочину свідчать про неможливість застосування до нього запобіжних заходів, передбачених ст. ст. 179 і 181 КПК України, тобто особистого зобов`язання і домашнього арешту, так як вищевикладені обставини в їх сукупності вказують на те, що у разі застосування до нього вказаних запобіжних заходів такі ним з високою ймовірністю можуть бути порушено.

Крім того, з огляду на вказане, а також з огляду на неможливість передати підозрюваного ОСОБА_3 на особисту поруку іншим особам з огляду на відсутність таких осіб, які б висловили згоду на надання суду відповідного письмового зобов`язання, застосування запобіжного заходу, передбаченого ст. 180 КПК України до підозрюваного ОСОБА_3 є неможливим.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просила відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт, а в разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - зменшити розмір застави до мінільного розміру.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній цілодобовий арешт, а в разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - зменшити розмір застави до мінільного розміру.

Суд, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, заслухавши учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України,тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.307 КК України, ч.2 ст.307 КК України і подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 184, 199 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 24.01.2024 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів тобто до 22.03.2024 включно з можливістю внесення застави в розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 175 200 (сто сімдесят п`ять тисяч двісті ) гривень.

Підставою для продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, вчиняти кримінальні правопорушення..

Згідно з ч.1ст. 197 КПК України,строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом встановлено, що з моменту обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Суд враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочини, які інкримінуються підозрюваному не є виправданням у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справах «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства»), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися, не зменшились та не перестали існувати.

Щодо усного клопотання сторони захисту про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні та захисником не надано документів щодо з`ясування думки власників (співвласників) квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в якій ОСОБА_3 проживає, стосовно застосування запобіжного заходу такого виду.

Суд вважає недоцільним застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи вищезазначене та дані про особу обвинуваченого, тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають у даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані стороною обвинувачення докази про причетність обвинуваченого до злочинів є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 , а також те, що заявлені прокурором ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів може вдатися до відповідних дій.

Таким чином, оцінюючи сукупність встановлених обставин, суд дійшов висновку, що необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Крім цього, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину, клопотання захисника та обвинуваченого про зменшення розміру застави, суд дійшов висновку про доцільність визначення застосування застави у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або ч. 4ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись: ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком на 60 днів, тобто до 19.05.2024 включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, заставу у розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста ) гривень.

У випадку внесення застави, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити до державної установи Львівська установа виконання покарань (№19)-для відома та виконання.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1