Справа № 204/4681/24
Провадження № 1-кс/204/1328/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року

слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000089 від 28.01.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000089 від 28.01.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2023 №341 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 призначено на посаду розвідника далекомірника відділення управління командира 1 мінометної батареї механізованого батальйону старший навідник 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» та зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, обізнаним з порядком зберігання, використання та носіння вогнепальної зброї відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі - Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зберігання бойових припасів здійснюється відповідно до дозвільної системи, яка є особливим порядком виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Відповідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Пунктами 5, 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. №3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», визначено, що під бойовими припасами визнаються патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, артилерійські снаряди, бомби, міни, гранати, бойові частини ракет і торпед та інші вироби в зібраному вигляді, споряджені вибуховою речовиною і призначені для стрільби з вогнепальної зброї чи для вчинення вибуху. До вибухових речовин належать порох, динаміт, тротил, нітрогліцерин та інші хімічні речовини, їх сполуки або суміші, здатні вибухнути без доступу кисню. Під вибуховими пристроями слід розуміти саморобні чи виготовлені промисловим способом вироби одноразового застосування, спеціально підготовлені і за певних обставин спроможні за допомогою використання хімічної, теплової , електричної енергії або фізичного впливу (вибуху, удару) створити вражаючі фактори спричинити смерть, тілесні ушкодження чи істотну матеріальну шкоду - шляхом вивільнення, розсіювання або впливу токсичних хімічних речовин, біологічних агентів, токсинів, радіації, радіоактивного матеріалу, інших подібних речовин.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», визначено, що незаконне носіння холодної зброї є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації, під час воєнного стану перебуваючи в посаді розвідника далекомірника відділення управління командира 1 мінометної батареї механізованого батальйону старший навідник 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», діючи умисно в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року у серпні 2023 року у вечірній час доби, (більш точний час під час досудового розслідування не було встановлено) перебуваючи у лісосмузі поблизу н.п. Часів Яр Донецької області, в окопах, знайшов наступні речі: осколкову ручну гранату типу М67 з маркуванням у вигляді «GRENADE HAND FRAG DELAY M67 COMP B DAZ16E020-002» споряджену запалом типу М213 з маркуванням FUZE M213 СОР16А 032-002, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу з метою їх подальшого використання.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що знайдені ОСОБА_4 предмети осколкова ручна граната типу М67 з маркуванням у вигляді «GRENADE HAND FRAG DELAY M67 COMP B DAZ16E020-002» споряджена запалом типу М213 з маркуванням FUZE M213 СОР16А 032-002, відносяться до категорії вибухових речовин та вибухових пристроїв, привласнив їх та почав носити їх безпосередньо при собі, чим скоїв незаконне придбання та носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

28.01.2024 в період часу з 06:40 по 07:00, в ході проведення огляду місця події біля будинку АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 працівниками поліції вилучено осколкову ручну гранату типу М67 з маркуванням у вигляді «GRENADE HAND FRAG DELAY M67 COMP B DAZ16E020-002», виготовлену промисловим способом та відноситься до вибухових речовин, споряджену запалом типу М213 з маркуванням FUZE M213 СОР16А 032-002, виготовлений промисловим способом та відноситься до вибухових пристроїв придатних для здійснення вибуху, які ОСОБА_4 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити. В обґрунтування клопотання зазначив про снування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки солдат ОСОБА_4 офіційного місця роботи не має, міцних соціальних зв`язків не має, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.02.2024 №38, солдата ОСОБА_4 27.01.2024 самовільно залишив військову частину, що є достатньою підставою вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також враховуючи той факт, що у місті Дніпро, солдат ОСОБА_4 не має будь якої рухомої/нерухомої власності, офіційного місця роботи, навчання тощо, останній може безперешкодно, покинути територію міста Дніпра, переслідуючи мету не бути притягнутим до кримінальної відповідальності; також існує ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, останньому можуть бути відомі анкетні та контактні дані свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки в ході досудового розслідування встановлено, що 16.02.2023 підозрюваний ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тому існує достатньо підстав вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , зазначив, що має постійне місце проживання у м. Запоріжжі, одружений, та має двоє дітей на утриманні, намірів переховуватись від органу досудового розслідування та суду не має, просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є частково необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 28.01.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000089 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

10.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведений ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тоді як ризик незаконного впливу на свідків, та інших учасників процесу у даному кримінальному провадженні, а також скоєння підозрюваним інших злочинів, на переконання слідчого судді є недоведеним.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що, враховуючи дані про особу підозрюваного, а саме те, що підозрюваний одружений, має постійне місце проживання та реєстрації у місті Запоріжжі, має на утриманні двох дітей, прибув самостійно до суду та органу досудового розслідування, а отже його соціальний стан, що свідчить про відсутність тих ризиків, які б свідчили про необхідність застосування до підозрюваного винятково запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а отже застосування щодо останнього більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та всупереч доводам сторони обвинувачення, заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вматеріалах клопотання слідчим наведено достатньо даних, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що ризики, наведені в клопотанні слідчого частково доведені та відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

За таких обставин, оскільки під час судового розгляду не доведено, що застосування більш м'якої міри запобіжного заходу неможливе для запобігання ризиків в кримінальному провадженні, враховуючи відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з одночасним застосуванням відносно особи більш м`якої міри запобіжного заходу - у вигляді домашнього арешту.

Отже, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучених до нього документів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання щодо часу перебування підозрюваного під домашнім арештом, слідчим суддею враховано доводи сторін щодо особи підозрюваного, його соціальні зв`язки, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно встановити заборону залишати житло у нічний час доби, з покладення обов`язків визначених у ч.5 ст.194 КПК України, а саме:не залишати в період часу з 23:00 по 07:00 без дозволу слідчого, прокурора або суду, місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги підозрюваному та подальшого невідкладного повернення до житла;утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 9, 131, 132, 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000089 від 28.01.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23:00 по 07:00 до 11 липня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не залишати в період часу з 23:00 по 07:00 без дозволу слідчого, прокурора або суду, місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги підозрюваному та подальшого невідкладного повернення до житла;

-утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1