У Х В А Л А

Справа № 338/1383/15-к

09 липня 2024 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани клопотання про звільнення від призначеного у кримінальному провадженні №338/1383/15-к додаткового покарання у виді конфіскації майна засудженого ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

Захисник ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його підзахисного від подальшого відбування (виконання) призначеного судом додаткового покарання у виді конфіскації майна внаслідок закінчення строку давності виконання вироку.

Подане клопотання мотивував тим, що вироком від 04 лютого 2016 року, який був постановлений Богородчанським районним судом Івано-Франківської області у справі № 338/1383/15-к ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів передбачених ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 368 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) роки 8 місяців 28 днів позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, в установах організаціях всіх форм власності на два роки з конфіскацією майна.

Ухвалою від 20 липня 2016 року Апеляційний суд Івано-Франківської області вирок Богородчанського районного суду від 04 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 залишив без змін.

Покарання у виді позбавлення волі та позбавлення права обіймати визначені вироком посади ОСОБА_5 відбув.

Питання конфіскації майна підлягало вирішенню у порядку, визначеному ст.404 КПК України та ст.48 КВК України, тобто у спосіб звернення до виконання виконавчого листа у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Віповідно до ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Кримінально-виконавчий кодекс України не містить спеціальної норми, яка б регламентувала питання поводження з майном засудженого, яке виявлено після виконання вироку в частині конфіскації майна та закінчення строків давності виконання вироку суду.

Строк давності виконання вироку щодо ОСОБА_5 минув.

Згідно інформації Богородчанського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франівської області Західного міжрегіонального управління Міністретсва юстиції від 19.01.2024 року №1788, виконавче провадження щодо конфіскації майна ОСОБА_5 було заверешено згідно п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно виконавчий документ до виконавчої служби не пред`являвся.

Перебіг строків давності виконання обвинувального вироку з підстав визначених ч.3, 4 ст.80 КК України не зупинявся і не переривався. Тому, посилаючись на наведені підстави, захисник клопотав про звільнення ОСОБА_5 від призначеного судом додаткового покарання у виді конфіскації майна внаслідок закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив та просив у його задоволенні відмовити. Апелював до того, що державною виконавчою службою безпідставно було закрито виконавче провадження і повернуто виконавчий лист. Оскільки ОСОБА_5 являється власником двох земельних ділянок, вони підлягають сятгненню в дохід держави.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та подане клопотання, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Судом встановлено, що вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04.02.2016р., ОСОБА_5 визнано винним і засуджено за вчиненя злочинів передбачених ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 368 КК України та призначено покарання на 3 (три) роки 8 місяців 28 днів позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, в установах організаціях всіх форм власності на два роки з конфіскацією майна. Вирок суду набрав законної сили 20.07.2016 року, проте був змінений відповідно до постанови Верховного суду від 26.07.2018 року в частині призначеного за ч.3 ст.368 КК України покарання у виді позбавлення волі, шляхом зменшення його до 3 років 8 місяців. В частині призначення додаткових покарань вирок залишився без змін.

Як встановлено судом за матеріалами кримінального провадження 17.08.2016 року на адресу начальника Богородчанського відділення Надвірнянської ОДПІ було скеровано виконавчий лист для організації виконання в частині конфіскації майна засудженого.

19.01.2024 року начальник Богородчанського відділу ДВС поінформував адвоката ОСОБА_4 про те, що згідно даних АСВП відкритих виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_5 немає. Згідно наявної інформації у базі виконавче провадження №52213623 з виконання виконавчого листа №338/1383/15-к від 17.08.2016 року, що виданий Богородчанським районним судом про конфіскацію майна ОСОБА_5 на користь держави, перебувало на виконанні в період з 15.09.2016 року по 30.11.2016 року та було завершено внаслідок встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно боржника.

Будь-яких інших даних про обставини виконання вироку суду в цій частині в ході розгляду клопотання не здобуто.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що додаткове покарання у вигляді конфіскації майна за вказаним вироком залишилось не виконаним до цього часу.

Вирішуючи заявлене захисником клопотання, суд виходить з того, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 КК України, строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Враховуючи, що ОСОБА_5 був засуджений за вчинення тяжкого злочину, то виконання вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2016 року в частині додаткового покарання у вигляді конфіскації майна було можливим протягом 5 років, починаючи з дня набрання чинності цим вироком, тобто з 20.07.2016 року. Строк виконання вироку в частині конфіскації майна на даний час закінчився. Обставин, визначених ч.3,4 ст.80 КК України, які би свідчили про переривання строку давності чи зупинення його перебігу не встановлено.

Принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права і являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда, реалізований законодавцем у подібних правовідносинах у спосіб встановлення строків давності виконання обвинувального вироку. Особа не може протягом необмеженого часу перебувати у стані невизначеності. Тому суд прийшов до висновку, що клопотання захисника слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_5 внаслідок закінчення строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п.3 ч.1 ст.80 КК України від подальшого відбування покарання призначеного за вироком Богородчанського районного суду від 04 лютого 2016 року, який змінений Постановою Верховного Суду від 26.07.2018 року у кримінальному провадженні №338/1383/15-к, зокрема в частині виконання вироку про конфіскацію майна, яке є його власністю.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя