Справа № 522/8243/24
Провадження № 1-кс/522/2949/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про скоєне кримінальне правопорушення згідно заяви від 25.04.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою, у якій просить зобов`язати уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочин, які містяться в її заяві від 25.04.2024 року.

Заявник в судове засідання не з`явилась, у скарзі просила розглядати без її участі.

З матеріалів скарги вбачається, що 25.04.2024 року ОСОБА_3 звернулась до керівника Одеської обласної прокуратури з заявою про внесення відомостей до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 , однак, до теперішнього часу будь яких відомостей про реєстрацію заяви у ЄРДР не надав та не розпочав досудове розслідування.

Частиною першою ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, (ч. 4 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 214 КПК України, якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Прокурор в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заперечення щодо задоволення скарги та показав, що вказане звернення 30.04.2024 року направлено за належністю до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві для організації розгляду в межах компетенції та надання відповіді. Автору роз`яснено, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», ДБР є центральним органом виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції. Відповідно до ч. 4 ст. 216 КПК України, досудове розсування злочинів, які вказані у зверненні, здійснюються слідчими органів ДБР. Також просив судове засідання провести без його участі.

Розглянувши скаргу, та дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено наступне.

25.04.2024 року ОСОБА_3 звернулась до керівника Одеської обласної прокуратури з заявою про внесення відомостей до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 , однак, до теперішнього часу будь яких відомостей про реєстрацію заяви у ЄРДР не надав та не розпочав досудове розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана ОСОБА_3 до прокуратури заява названа нею як заява про вчинення кримінального правопорушення та містить вимогу про реєстрацію злочину, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочини, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення за викладених заявником обставин.

Крім того, у постанові Верховного суду від 30.09.2021 (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) зазначено, що за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

У висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 01.07.2013 р. щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, пов`язаного зі здійсненням ними судочинства.

Водночас сам факт проведення слідчих дій стосовно суддів та працівників апарату за такою заявою дав підстави для певних узагальнень. Судді Верховного Суду насамперед звернули увагу органів прокуратури на вимоги ч.ч. 3, 4, 5 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті або частин статті КК. При цьому критерієм унесення такої заяви до реєстру є «фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення», котрими не можуть уважатися припущення заявниці щодо незаконності постановлених судових актів стосовно неї.

Таким чином, можна дійти висновку, що й у випадку з ст. 375 КК України внесенню до реєстру даних про кримінальне провадження має передувати встановлення об`єктивних даних щодо постановлення неправосудного рішення.

У постанові Пленуму Верховного Суду «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 р. № 8 наголошується, що «відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, у межах провадження справи, в якій вони ухвалені».

Суд вважає, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження в будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається. Інакше можна говорити про привласнення функцій здійснення правосуддя іншими органами або посадовими особами, що прямо заборонено ч. 1 ст. 124 Конституції України.

Суд вважає, що підставою для відкриття кримінального провадження за ст. 375 КК є скасування оскаржуваного судового акта апеляційною чи касаційною інстанцією. А завданням правоохоронних органів буде доведення наявності умислу в діях судді чи суддів, які винесли таке рішення.

Разом з тим, в ст. 383 КК України, законодавець передбачив відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, об`єктом якого є інтереси правосуддя й за яке в кожному випадку його скоєння має також наставати передбачена законом відповідальність. Адже громадянин, який подає заяву про скоєння злочину, має бути попереджений під розписку про відповідальність за неправдивий донос. Відповідні прецеденти вже були в судовій практиці. Якщо ж такі дані внесено до ЄРДР за ініціативою самих правоохоронців, то відповідальність для них може наставати за статтями КК у сфері службових злочинів.

Проте в будь-якому разі, доки в Конституції записана презумпція законності судового рішення, ніхто не може ставити під сумнів його правосудність. Якими б благими мотивами, суспільними потребами чи політичною доцільністю це не виправдовувалося.

За таких обставин скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наведених в ухвалі слідчого судді підстав.

Керуючись ст.ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про скоєне кримінальне правопорушення згідно заяви від 25.04.2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

21.06.2024