печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулась зі скаргою - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 22.02.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000757 від 06.10.2023, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2024 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 22.02.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000757 від 06.10.2023.

Зі скарги та долучених до неї матеріалів вбачається, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000757 від 06.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

07.02.2024 ОСОБА_3 звернувся до слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві з клопотанням про вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також про проведення його допиту як потерпілого.

22.02.2024 старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000757 від 06.10.2023, мотивуючи її тим, що факт відсутності в матеріалах кримінального провадження постанови про визначення групи слідчих не може свідчити, що слідчий Дарницького УП ГУНП у м. Києві діяв не маючи владних повноважень, оскільки відомості про створення групи слідчих, також, вносяться керівником органу досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Більше того, обов?язковою ознакою об?єктивної сторони цього злочину є заподіяння істотної шкоди. Момент закінчення злочину, передбаченого ст. 365 КК України пов?язується з настанням істотної шкоди.

За таких обставин дії слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , про які йдеться у заяві ОСОБА_3 , не містять складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Ураховуючи наведене, підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000757 від 06.10.2023 відсутні.

Особа, яка звернулась зі скаргою - ОСОБА_3 в судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи. Просив скаргу задовольнити в повному обсязі. Зазначивши, що оскаржувана постанова про відмову у визнанні потерпілим суперечить закону, а тому просив її скасувати в повному обсязі.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, заслухавши доводи представника особи, в інтересах якої подано скаргу, приходжу до наступного висновку.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про визнання потерпілим подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

Згідно зі ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Пунктом п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, вбачається, що постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Аналізуючи доводи ОСОБА_3 , підстави звернення з вказаною скаргою, слідчий суддя приходить до висновку, що в постанові слідчого враховані приводи подачі клопотання суб`єктом звернення, надано обґрунтування підстав неможливості задоволення клопотання, а відтак приходить до висновку, що постанова прийнята з врахуванням фактичних обставин кримінального провадження, на підставі діючого кримінального процесуального законодавства, стверджувати про її неповноту та необґрунтованість підстав не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 7, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 22.02.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000757 від 06.10.2023 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1