ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/482/24 Справа № 212/1467/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року, якою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого на посаді механіка дільниці дробарної фабрики ПрАТ «ЦГЗК», одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, інвалідності не маючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10 квітня 2024 року включно, без визначення розміру застави,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 КРУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_9 , яке погоджено з прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 задоволено та застосовано щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10 квітня 2024 року включно. На підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави слідчим суддею не визначався.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 11 лютого 2024 року перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поруч з зупинкою громадського транспорту «Школа міліції» на 7-му мікрорайоні Зарічний в Покровському районі міста Кривого Рогу вчиняв хуліганські дії щодо раніше знайомих йому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що виразились в ударах кулаками обох рук в обличчя ОСОБА_10 та пострілу в бік ОСОБА_11 , чим останньому завдано тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому середньої третини лівої ліктьової кістки, наскрізного поранення лівого передпліччя зі зброї. Під час здійснення вказаних дій ОСОБА_8 відкрито використовував зброю, здійснюючи декілька пострілів вбік та в землю, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені із застосуванням вогнепальної зброї.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведено, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою. Крім того, у судовому засіданні прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчим суддею було враховано відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, має постійне місце роботи.

З огляду на пред`явлену підозру слідчий суддя у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначав розмір застави у зазначеному кримінальному провадженні.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчий суддя, в порушення вимог чинного КПК України, у постановленій ним ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилається виключно на тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення. Однак, практикою ЄСПЛ встановлено, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити обґрунтуванням застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Крім того, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Доказів існування та доведеності даного ризику матеріали справи не містять, та слідчим до поданого ним клопотання долучені не були.

Ризик впливу на свідків, як зазначає захисник, взагалі не обґрунтовано ніяким чином. Спроба незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні має бути підтверджена належними доказами, у тому числі показаннями вказаних осіб, які доводять незаконний вплив ОСОБА_8 на них. Однак, вказаний ризик стороною обвинувачення та показами свідків не підтверджений.

Ризик можливості вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджується, оскільки ОСОБА_8 є раніше не судимою особою та жодних інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

Також захисник звертає увагу, що слідчим суддею не було враховано відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання та реєстрації, не має повідомлень про підозрою у вчиненні інших кримінальних правопорушень, має міцні соціальні зв`язки, що підтверджується наявністю у останнього дружини та батьків похилого віку, які перебувають на його утриманні, а також є офіційно працевлаштованим у ПрАТ «ЦГЗК».

Під час апеляційного перегляду:

- захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу сторони захисту у повному обсязі та просили її задовольнити;

- прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позицію сторін, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисниці, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, який є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, що, відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК дає підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Згідно з наданими матеріалами справи ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, вчиненого за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які були предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або свідчили про не причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що ОСОБА_8 усвідомлюючи суворість можливого покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Покарання, передбачене санкцією інкримінованої ОСОБА_8 статті позбавлення волі стоком від трьох до семи років.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні воєнного стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на застосуванні якого наполягає захисниця.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні. В разі здійснення на них впливу з боку підозрюваного ОСОБА_8 останні можуть змінити свої покази, чим ввести орган досудового розслідування в оману та перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд наголошує, що ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом. Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні ще не завершено, що вказує на те, що свідки та потерпілі у справі не допитані у судовому засіданні, а тому підозрюваний ОСОБА_8 може здійснювати на них незаконний вплив, шляхом вмовлянь або погроз, з метою зміни їх показів задля уникнення кримінальної відповідальності.

З матеріалів досудового розслідування слідує, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, однак вчинив кримінальне правопорушення у сфері громадського порядку та моральності, що може свідчити про схильність до вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим обґрунтованим є і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника в частині можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 апеляційний суд звертає увагу, що більш м`який запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом (на чому наполягає сторона захисту) або під дією іншого, більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний без будь-яких перешкод зможе вчинити дії направлені на переховування від органу досудового розслідування та суду, вплив на свідків у даному кримінальному провадженні або вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на наявність у останнього судимостей раніше.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, який є тяжким злочином та у разі визнання судом винним останнього у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, останній може понести покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Слідчий суддя належним чином застосував і положення ч. 4 ст. 183 КПК та з належним урахуванням обставин даного конкретного кримінального провадження не визначав альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_8 на 60 днів, тобто до 10 квітня 2024 року включно, без визначення розміру застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4