КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 11-сс/824/2717/2024 Категорія: ст. 303 КПК України
ЄУН 372/3307/21 Суддя: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 8 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 8 березня 2024 року клопотання ОСОБА_3 повернуто заявнику з усіма додатками.

За змістом оскаржуваної ухвали скаржник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Обухівський РУП ГУ НП в Київській області, а 7 березня 2024 року ОСОБА_3 подане письмове клопотання про залучення до участі у справі перекладача.

Повертаючи клопотання ОСОБА_3 , слідчий суддя, з посиланням на положення Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99, Закон України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII, КПК України, рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 8-рп/2008, правовий висновок, викладений у Постанові Об`єднаної палати Кримінального касаційного суду Верховного Суду, що міститься від 19 вересня 2022 року у справі № 521/12324/18, вказав про те, що клопотання складено не державною мовою, без подання перекладу зазначеного документа державною мовою. При цьому слідчий суддя звертає увагу на неприпустимість звернення до суду з процесуальними документами (клопотаннями, заявами, скаргами) на будь-якій з іноземних мов, у тому числі російською, без подання їх перекладу державною мовою, оскільки слідчий суддя позбавлений можливості ознайомитись з її оригінальним змістом, перевірити її на відповідність вимогам ст.ст. 303, 304, 307 КПК України та прийняти обґрунтоване та мотивоване рішення за результатами розгляду такої скарги.

Також слідчий судді вказав, що ОСОБА_3 у своєму клопотанні наводить серйозні наклепницькі та безпідставні звинувачення щодо використання у судочинстві державної мови України, використовуючи слова та вирази, що свідчать про зневажливе ставлення до використання української мови. При цьому наголосив на тому, що учасник справи може мати сумніви у тому, чи відповідають дії суду чинному законодавству, а також у неупередженості або об`єктивності суддів та може скористатися інститутом відводу суддів за наявності визначених законом підстав, проте, у скаргах і заявах, як по суті, так і з процесуальних питань, повинен бути стриманим і коректним у словах, утримуватися від надання особистісних характеристик і оцінок, а тим більше надуманих звинувачень суддів у вчиненні злочинів.

З посиланням на практику ЄСПЛ, рішення Верховного Суду, слідчий суддя вказав, що висловлювання ОСОБА_3 переходять межі нормальної, допустимої та легітимної критики та становлять неповагу до суду, судової систем та державної мови. Така поведінка є явно необґрунтованою, суперечить легітимній меті щодо права особи на звернення до суду.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подане ОСОБА_3 клопотання складено не державною мовою, з усвідомленою відмовою останнього у здійсненні перекладу такого клопотання, у зв`язку з чим таке клопотання підлягає поверненню особі, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та повернути клопотання щодо перекладача до Обухівського районного суду Київської області на новий розгляд.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам КПК України, слід дійти висновку про повернення поданої апеляційної скарги особі, яка її подала, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, передбачений ч. 1, ч. 2 ст. 309 КПК України, і до вказаного переліку ухвал ухвала слідчого судді про повернення клопотання про залучення до участі у справі перекладача не входить, а, відтак, така ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Окрім того, суддя-доповідач звертає увагу, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, яка є мовою офіційного спілкування посадових і службових осіб при виконанні ними службових обов`язків, у роботі й у діловодстві органів державної влади та органів місцевого самоврядування, у судовому провадженні, а також у навчальному процесі в державних і комунальних навчальних закладах України. Держава повинна забезпечувати всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Таким чином, українська мова як державна є обов`язковою на всій території України у державній сфері, а також в публічних сферах суспільного життя, у тому числі у сфері освіти (абзаци восьмий - дев`ятий пункту 2 мотивувальної частини) Рішення Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним поданням 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про освіту» від 16 липня 2019 року № 10-р/2019).

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 14 липня 2021 року № 1-р/2021 (справа № 1-179/2019(4094/19)) володіти українською мовою як мовою свого громадянства - обов`язок кожного громадянина України. При цьому кожен громадянин України є вільним у виборі мови або мов для приватного спілкування.

Україна є унітарною державою, в якій немає об`єктивних передумов для запровадження офіційної двомовності. Тому пропаганда або інша практична діяльність, спрямована на юридичне запровадження в Україні другої державної мови, фактичне насаджування українсько-російської двомовності в будь-якій ділянці публічного спілкування, а також проголошення діалектів української мови окремими мовами є несумісними з конституційно визначеним статусом української мови як державної.

Водночас учасники провадження, які потребують послуг перекладача, якщо він не був залучений, можуть порушити питання про таке залучення в порядку, передбаченому Законом України «Про безоплатну правничу допомогу» від 2 червня 2011 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 401 від 24 червня 2016 року «Про деякі питання залучення перекладачів (сурдоперекладачів) для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги», з метою забезпечення надання доступної та якісної безоплатної вторинної правової допомоги усім суб`єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу згідно із Законом України «Про безоплатну правову допомогу» передбачено залучення центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги перекладача (сурдоперекладача) для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги суб`єктам права на таку допомогу відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» у разі, коли зазначені суб`єкти не володіють державною мовою та/або є глухими, німими або глухонімими; установлено, що перекладачі (сурдоперекладачі) залучаються для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі укладених договорів щодо надання послуг перекладу, у тому числі з фізичними особами-підприємцями/юридичними особами, згідно з вимогами цивільного законодавства.

Однак, ОСОБА_3 наведені вимоги закону не дотримані та апеляційна скарга викладена іноземною - російською мовою.

Положеннями ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (із змінами та доповненнями) передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року у справі № 521/12324/18, апеляційні та касаційні скарги осіб, які мають право на оскарження судових рішень, повинні бути викладені державною мовою.

Якщо апеляційна скарга, подана в порядку статей 422, 422-1 КПК, складена іноземною мовою, положення ст. 398, частин 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК до такої скарги не застосовуються. У цьому разі суд апеляційної інстанції повертає апеляційну скаргу, складену не українською мовою, особі, яка її подала.

Враховуючи наведене, те, що подана апеляційна скарга ОСОБА_3 викладена не державною мовою, суддя-доповідач доходить висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 8 березня 2024 року особі, яка її подала.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 8 березня 2024 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_2