Справа № 404/5138/23
Номер провадження 1-кп/404/290/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0001488 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - не можливо ідентифікувати, уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (зі слів), раніше судимого:

- 07.12.2010 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 187, ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років. 22.01.2011 на підставі постанови Апеляційного суду Кіровоградської області, ч.2 ст. 187 КК України, перекваліфіковано на ч.2 ст. 186 КК України, призначено покарання у вигляді позбавленні волі стром на 5 років, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 19.03.2012 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.2 ст. 190, ст.71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 29.03.2013 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровоград за ч.2 ст. 190, ст.71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 10 місяців;

- 27.02.2015 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 09.03.2016 року вироком Кіровського районного судоу м. Кіровоград за ч.2 ст. 190, ст.71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

28 травня 2023 року, близько 13 годин 45 хвилин, ОСОБА_3 будучи обізнаними про введення та продовження на території України воєнного стану відповідно до указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженого Законом № 3057-IX від 02.05.2023, знаходячись неподалік зупинки громадського транспорту по АДРЕСА_3 , побачив потерпілу ОСОБА_5 , яка неподалік пішохідної доріжки здійснювала продаж квітів та при собі мала мобільний телефон марки «Tecno POP3 BB2», золотистого кольору.

В цей час, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи злочинними шляхом та самозбагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , скориставшись її відвернутою увагою на іншу особу, відкрито, заволодів мобільним телефоном марки «Tecno POP 3 (BB2), 1/16Gb Champagne» Gold ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-23/5109-ТВ від 05.06.2023 складає 1479,67 гривень.

У подальшому, з місця вчинення злочину, ОСОБА_3 , зник, розпорядившись майном потерпілої ОСОБА_5 , на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальних збитків на суму 1479,67 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що дійсно за обставин та часу, які вказані в обвинувальному акті заволодів мобільним телефоном потерпілої, який лежав позаду неї на землі і пішов. Він чув крики, але не одразу зрозумів, що вони направлені в його адресу. Коли жінка крикнула втрете, він зрозумів, що це звертаються до нього і побіг з мобільним телефоном. Мобільний телефон потерпілої вилучили під час затримання працівники поліції. Просить не призначати суворе покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України доводиться дослідженими судом такими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , згідно з якими 28.05.2023 року вона продавала квіти по АДРЕСА_3 біля зупинки. На мобільний телефон їй зателефонувала сестра і вона взяла слухавку. Поговоривши з сестрою вона поклала телефон біля себе на бордюрі. І в цей момент, через секунд 10 обвинувачений ОСОБА_3 схопив її мобільний телефон та побіг у невідомому напрямку. Вона кричала йому вслід, щоб він віддав мобільний телефон і намагалась його наздогнати, однак пробігши кілька метрів, зрозуміла, що не може цього зробити;

- рапортом від 28.05.2023 року від ОСОБА_5 надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що невідомий чоловік біля магазину «АТБ» по вулиці Вокзальній у м.Кропивницькому забрав у неї мобільний телефон і побіг з місця події (т.1 а.п.10);

- протоколом прийняття заяви від 28.05.2023 року, в якій ОСОБА_5 просить притягнути до відповідальності невідомо їй чоловіка, який 28.05.2023 року приблизно о 13 год. 50 хв. відкрито заволодів її мобільним телефоном (т.1 а.п11);

- протоколом огляду місця події від 28.05.2023 року із фототаблицею до нього, під час якого встановлено та оглянуто місце вчинення злочину - АДРЕСА_3 . Під час вказаної слідчої дії виявлено потерпілу, яка вказала, де знаходиться її мобільний телефон (т.1 а.п.12-13);

- протоколом огляду місця події від 28.05.2023 року із фототаблицею до нього, під час якого встановлено та оглянуто місце вчинення злочину - відкрита ділянка місцевості по АДРЕСА_4 , на узбіччі дороги знаходиться автомобіль біля колеса якого виявлено мобільний телефон (т.1 а.п.14-17);

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 29.05.2023 року за участю потерпілої ОСОБА_5 , яка впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 28.05.2023 року по АДРЕСА_3 відкрито заволоділа її мобільним телефоном (т.1 а.п.25-28);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29.05.2023 року з фотознімками під час якого 29.05.2023 року потерпіла ОСОБА_5 впізнала за зовнішніми ознаками мобільний телефон марки «Tecno POP 3 (BB2), 1/16Gb Champagne» Gold (т.1 а.п.29-32);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.06.2023 року за участю потерпілої ОСОБА_5 із застосуванням відеозапису, який досліджено в судовому засіданні, під час якого потерпіла на місці події показав обставини відкритого викрадення в неї мобільного телефону (т.1 а.п.33-35);

- висновком експерта №СЕ-19/112-23/5109-ТВ від 05.06.2023 року, відповідно до якого ринкова вартість станом на 28.05.2023 року мобільного телефону «Tecno POP 3 (BB2), 1/16Gb Champagne» Gold становить 1479 грн. 67 коп. (т.1 а.п.40-46);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.06.2023 року за участю свідка ОСОБА_7 , під час якого остання впізнала ОСОБА_3 , який 28.05.2023 року приблизно о 14 год. 00 хв. тікав від жінки в напрямку магазину «АТБ», а вона кричала, щоб він повернув їй мобільний телефон (т.1 а.п.55-57);

-переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер відеоспостереження, яка розташована на приміщенні магазину « АТБ » по вулиці Вокзальній, 35а у м.Кропивницькому ,на якому зафіксовано як ОСОБА_3 біжить в сторону житлового будинку по АДРЕСА_6 (т.1 а.п.68-70);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження, які розташовані на приміщенні «Безпека» по АДРЕСА_6 , на якому зафіксовано як зі сторони гаражів вибігає ОСОБА_3 , який тримає в руках предмет, схожий на мобільний телефон (т.1 а.п.75-78);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер нагрудних відеореєстраторів поліцейських УПП в Кіровоградській області, на якому зафіксовано затримання ОСОБА_3 (т.1 а.п.80-83).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, та вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України.

Грабіж це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Розрізняючи крадіжку та грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.

При цьому, суд також враховує те, що розпочавши викрадення мобільного телефону таємно, обвинувачений не припинив ці дії при викритті потерпілою, не зреагувавши на зауваження останньої повернути їй телефон, а тому вказані дії кваліфіковано вірно саме як такі, що перейшли у грабіж, що крім показань потерпілої підтверджується іншими доказами у справі. Вказані показання потерпілої узгоджуються з іншими доказами, логічні та послідовні протягом всього провадження, потерпіла раніше не знайома із обвинуваченим, підстав для оговору не має, а тому вони беруться судом до уваги як достовірні, належні, допустимі докази.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив закінчений умисний тяжкий злочин, офіційно не працює, не одружений, осудний, на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак відповідно до ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимостей.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який не одружений, офіційною працею не займається, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив тяжкий злочин, суд вважає, що досягнення мети виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів можливе лише за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті ч.4 ст.186 КК України з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності декількох обставив, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може за особливо тяжкий, тяжкий злочин або злочин середньої тяжкості призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Відтак, обвинувачений ОСОБА_3 протягом усього судового провадження вину у вчиненні злочину не визнавав, щиро не каявся, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Тому, підстав до застосування положень ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Зважаючи на встановлені обставини, дані про особу обвинуваченого та міру покарання, яку призначає суд, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання, тобто з 28.05.2023 року.

Запобіжним заходом ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази: диски - зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон «Tecno POP3 BB2» - залишити потерпілій ОСОБА_5 ; чоловічі шорти та футболку - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 1434 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1