Справа № 175/9770/24
Провадження № 1-кп/175/612/24
Вирок

Іменем України

05 липня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

розглянувши в смт. Слобожанське в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000216 від 07 червня 2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Бердянськ Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 06 червня 2024 року близько 13 години 00 хвилин проходив через парк Пушкіна по вул. Академічна у м. Краматорськ Донецької області , де на землі під деревом побачив зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Так, достовірно знаючи, що знайдена ним порошкоподібна речовина являється особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, оскільки раніше вживав наркотичні засоби та психотропні речовини, діючи умисно, з метою незаконного придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, не переслідуючи мети збуту, не маючи відповідного дозволу, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» підняв із землі та поклав до задньої лівої кишені одягнутих на ньому джинсових шортів зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, тим самим, незаконно придбав і почав незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для подальшого вживання, не переслідуючи мети збуту.

В цей же день, 06 червня 2024 року о 13 годині 18 хвилин ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції на відкритій ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_2 , де в ході перевірки документів, що посвідчують особу, відповідно до положень ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» ОСОБА_3 повідомив працівникам поліції про наявність у нього особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP.

Далі, 06 червня 2024 року в період часу з 14 год. 22 хв. по 14 год. 32 хв. в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_2 в присутності двох понятих у ОСОБА_3 виявлено та вилучено порошкоподібну речовину масою 0,4812 г, яка згідно експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № CE-19/105-24/4137-Н3ПРАП від 11.06.2024 є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої складає 0,3794 г, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту.

До обвинувального акта, в якому зазначено клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, долучені письмова заява ОСОБА_3 складена у присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв і матеріалів кримінального провадження №0000216, у суду не виникло сумнівів у тому, що ця заява обвинуваченого є усвідомленням, відповідають його внутрішній волі та процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, установлені органом дізнання обставини не оспорюються обвинуваченим і іншими учасниками судового провадження та суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів і визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами кримінального провадження №0000216.

Вищенаведені фактичні обставини «поза розумним сумнівом» достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за обставин, викладених у обвинувальному акті від 25 червня 2024 року, і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного проступку, обставини справи та особу ОСОБА_3 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, задовільну характеристику за місцем мешкання.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, суд визнає щиросердне каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням обставин справи, даних про особу, суд вважає необхідним призначити покарання передбачене санкцією ч.1 ст.309 КК України.

На час розгляду кримінального провадження набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023 року, яким внесено зміни до Кримінального кодексу України, у тому числі у ч.1 ст. 309 КК України.

Відповідно до внесених змін, санкція ч. 1 ст. 309 КК України викладена у новій редакції, якою передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Отже, ч.1 ст. 309 КК України (в редакції Закону № 3342-ІХ від 23.08.2023) є такою, що пом`якшує кримінальну відповідальність ОСОБА_3 .

У зв`язку з цим, відповідно до правил зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, закріплених у ст. 5 КК України, суд призначаючи покарання керується редакцією частини першою статті 309 КК України в редакції Закону № 3342-ІХ від 23.08.2023 року.

Враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі і матеріальної шкоди, обставини за яких він був вчинений, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який визнав вину, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. Підстав для призначення більш м`якого покарання суд не вбачає, оскільки останній офіційно не працює та не має джерела доходу для сплати штрафу.

Обмежень, передбачених ст. 61 КК України для призначення обраного виду покарання, судом не встановлено.

Саме таке покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідністю зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України та піддати та піддати кримінальному покаранню у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступі обов`язки протягом пробаційного нагляду: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН невідомий) витрати на залучення експерта у розмірі 2 271 грн. 84 коп. на користь держави, призначення платежу: за судово експертизу №СЕ-19/105-24/4137-НЗПРАП від 11 червня 2024 року.

Речові докази по кримінальному провадження №0000216, а саме: PVP, масою 0,4612 г - після набрання вироком законної сили знищити.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1