Справа № 462/3486/23
провадження 1-кп/462/113/24
У Х В А Л А

08 липня 2024 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Благородний Ставропольського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. У ході досудового розслідування, встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про можливість обвинуваченого: переховуватися від суду, так як обвинувачений вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а відтак може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як обвинувачений виніс з квартири потерпілого, тобто вчиняв дії спрямовані на приховування злочину та перешкоджання встановлення об`єктивної істини органом досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки із показів свідка ОСОБА_8 , обвинувачений виніс тіло потерпілого, коли останній подавав ознаки життя, не намагаючись надати останньому медичну допомогу, тобто свідомо продумував і вживав заходи для уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про можливість повторного вчинення аналогічних злочинів, а також обстановка, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення - під час воєнного стану, шляхом неодноразового нанесення вогнепальних поранень в область тулуба та голови, не намагався надати медичної допомоги потерпілому, що свідчить що підозрюваний являється особою, яка не має жодних морально етичних цінностей. Враховуючи наявність обгрунтованого повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, тяжкість покарання, особу обвинуваченого та те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, просить клопотання задоволити.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки ОСОБА_6 має місце проживання, працює, на його утриманні перебуває батько.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.

Крім того, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.05.2024, обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19 липня 2024 року, включно, без визначення розміру застави.

Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, вирішуючи питання продовження строку тримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

В ході розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що ризики, встановленні при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, яке інкриміноване ОСОБА_6 , а саме тяжкість кримінального правопорушення, покарання, суд вважає, що ці обставини можуть спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки судовий розгляд триває.

Тому, суд вважає, що встановлені раніше ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно обвинуваченого на даний час продовжують існувати, а тому дані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням серйозності висунутого обвинувачення, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даному етапі є адекватним превентивним заходом.

Крім того, суд зазначає, що судовий розгляд даного крмінального провадження триває, ухвалою суду 03.06.2024р. по справі призначена судова психологічна експертиза, яка станом на день розгляду клопотання ще не завершена.

Оскільки заявлені при обранні та продовженні запобіжного заходу ризики щодо неналежної поведінки обвинуваченого не зменшилися, що виправдовує подальше його тримання під вартою, суд знаходить доцільним продовження раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто з 08.07.2024 до 05.09.2024 включно.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені злочину, який спричинив загибель людини, суд вважає за можливе не визначати розмір застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Львівському слідчому ізоляторі УДПтС України у Львівській області обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05 вересня 2024 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_9

ОСОБА_3