Справа № 559/1751/24
Провадження № 1-кс/559/404/2024
УХВАЛА

про арешт майна

22 травня 2024 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000319 від 20.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

21.05.2024 до слідчого судді Дубенського міськрайонного суду надійшло вищезазначене клопотання прокурора про арешт майна, яке обґрунтоване наступним.

20.05.2024 надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те що 20.05.2024 близько 11 год. 40 хв. невідомий чоловік, який назвався ОСОБА_5 , перебуваючи в парку поблизу кафе «Дюна», що знаходиться на перехресті вул. Д. Галицького та Кирила і Мефодія м. Дубно, відкрито заволодів його гаманцем в якому знаходились грошові кошти в сумі 1300 гривень, паспорт громадянина України та дві банківські картки «Приватбанку».

20 травня 2024 року, за підозрою у вчиненні вказаного золочину в порядку ст. 208 КПК України було затриманано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході обшуку якого було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 1067,05 грн. купюрами: 500 грн. серії ЄГ7840965; 500 грн. серії ЕЖ4080667; 50 грн. серії АГ3468626; 5 грн. серії УЄ5956558, а також дві монети номіналом 5 грн. дві монети номіналом 1 грн. та 1 монета номіналом 5 копійок, які поміщені до спеціального пакету «Національна поліція України», № ICR1170197, з пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії.

20.05.2024, вказані виявлені грошові кошти постановою слідчого, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки є підстави вважати, що вище вказане майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які в подальшому являються доказами факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування даного кримінального провадження.

Враховуючи те, що вилучені речі містять у собі докази вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, та являються речовими доказами у кримінальному провадженні, є необхідність у встановленні заборони, будь-яким чином розпоряджатись та використовувати вище вказане майно, що може призвести до його приховування, псування та знищення, що призведе до неможливості в подальшому проведення судових експертиз з метою встановлення істини у справі.

Зважаючи на те, що іншим чином, ніж накладенням арешту неможливо зберегти речові докази у кримінальному провадженні та зважаючи на можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, та розумність та співрозмірність обмеження права користування завданням кримінального провадження, накладення арешту на тимчасове вилучене майно є єдиним законним процесуальним засобом збереження речових доказів, задля забезпечення виконання завдань кримінального процесу, які передбачені ст.2 КПК України, прокурор просить у клопотанні: накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: грошові кошти в сумі 1067,05 грн. купюрами: 500 грн. серії ЄГ7840965; 500 грн. серії ЕЖ4080667; 50 грн. серії АГ3468626; 5 грн. серії УЄ5956558, а також дві монети номіналом 5 грн. дві монети номіналом 1 грн та 1 монета номіналом 5 копійок, які вилучені 20.05.2024 в ході затримання ОСОБА_6 , передавши вказане майно до сховища Північно-Західного регіонального управління АТ КБ «ПриватБанк», з можливістю переміщення вказаного майна для проведення судових експертиз, та необхідних слідчих дій до прийняття кінцевого рішення по кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгулу клопотання повідомлений вчасно, належним чином, до суду подав заяву в якій просив клопотання задоволити, а його розгляд провести за його відсутності/а.с.16/.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_4 не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву, згідно якої розгляд клопотання просив проводити за його відсутності, не заперечує проти задоволення /а.с.15/.

В судове засідання ОСОБА_6 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву, згідно якої розгляд клопотання просить проводити за його відсутності, клопотання прокурора про арешт майна просить задоволити/а.с.14/.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників, фіксування за допомогою технічних засобів відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, судом встановлено, що дані по вказаному в клопотанні факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 20 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України/а.с.3/.

Зазначене у клопотанні майно, вилучене 20.05.2024, в ході обшуку ОСОБА_6 під час його затримання/а.с.7-8/ та визнано речовими доказами постановою слідчого від 20.05.2024/а.с.9/.

Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено, оскільки майно вилучене 20.05.2024, а клопотання направлено до слідчого судді 21.05.2024.

Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вище назване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів.

У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Слідчим суддею встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучені речі можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Повернення вилученого майна може призвести до його зникнення чи знищення.

Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, заявлене клопотання містить достатньо даних про майно та належну обґрунтованість підстав для арешту цього майна.

Не підлягає задоволенню клопотання в частині вимог про передачу майна до сховища Північно-Західного регіонального управління АТ КБ «ПриватБанк», оскільки визначення місця знаходження речового доказу є повноваженням слідчого, а не слідчого судді, окрім того, дане питання вирішено постановою слідчого від 02.02.2023.

Таким чином клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.167, 170-173 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 20.05.2024 в ході обшуку під час затримання ОСОБА_6 , встановивши повну заборону користуватися та розпоряджатися майном його власникам та користувачам, з можливістю переміщення вказаного майна для проведення судових експертиз та процесуальних дій, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000319, а саме на:

грошові кошти в сумі 1067,05 грн. купюрами: 500 грн. серії ЄГ7840965; 500 грн. серії ЕЖ4080667; 50 грн. серії АГ3468626; 5 грн. серії УЄ5956558, а також дві монети номіналом 5 грн. дві монети номіналом 1 грн. та 1 монета номіналом 5 копійок.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Відповідно до ч.1ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду

Рівненської області ОСОБА_1