ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1515/24 Справа № 202/2155/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, маючий повну вищу освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Речові докази суду не надавались. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Як встановлено судом, 29.12.2023 приблизно о 21 год. 40 хв. ОСОБА_8 , перебував у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою у нього виник конфлікт. Під час конфлікту, у ОСОБА_8 , на ґрунті виниклих неприязних особистих відносин, виник умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , перебуваючи у вищевказаному місці та у вказаний час, стоячи навпроти потерпілої на відстані витягнутої руки завдав один удар кулаком правої руки в область лівого ока та один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва ОСОБА_9 .

Далі, продовжуючи свій умисел та не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_8 стоячи навпроти потерпілої на відстані витягнутої руки завдав один удар лівою ногою в область правого стегна ОСОБА_9 , тим самим спричинивши умисні тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 , у вигляді чотирьох синців на нижній повіці лівого ока з переходом на проекцію гайморової пазухи ліворуч, на ліву щоку та на проекцію нижньої щелепи ліворуч, по передньо-внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині з переходом на передньо-внутрішню поверхню правового колінного суглобу, по задньо-зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині, по зовнішній поверхні правової гомілки у верхній третині.

Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Дії ОСОБА_8 які виразились в умисному спричинені легких тілесних ушкоджень, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник в апеляційній скарзі просить вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 510,00 грн., мотивуючи такі вимоги тим, що розмір обраного судом першої інстанції штрафу є занадто суворим, невідповідним ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, щиро розкаявся у вчиненому, обставини, які б обтяжували покарання в кримінальному провадженні відсутні.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого заперечував, посилався на її безпідставність та необгрунтованість, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Захисник обвинуваченого в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду апеляційної інстанції клопотання, відповідно до змісту якого просить проводити розгляд апеляційної скарги без її участі, свою скаргу підтримує та просить задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання є повністю обґрунтованим, відповідним обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, стороною захисту не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону України щодо призначення покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, характер кримінального правопорушення, яке пов`язано із злочинами проти життя та здоров`я особи, яке виразилось в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень та правильно врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не одружений, що свідчить про відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, не працює, що свідчить про те, що обвинувачений не має постійного джерела доходу та ніяким суспільно корисним трудом не займається, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Серед обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 було враховано щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченому, судом першої інстанції не встановлено.

Врахувавши всі вищенаведені обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та наявність обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 850,00 грн., яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим обставинам справи та даним про особу обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність вимог захисника обвинуваченого щодо необхідності призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, зокрема, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для зменшення розміру штрафу, призначеного судом першої інстанції. При цьому, відмовляючи стороні захисту у призначенні більш м`якого покарання, колегія суддів приймає до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме, те, що ОСОБА_8 умисно було нанесено 2 удари кулаком в область лівого ока та щелепи особі похилого віку, яка перебуває з ним в родинних зв`язках рідній матері, ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про зухвалість дій обвинуваченого, відсутність в нього критичного ставлення до такого вчинку, і є неприпустимою поведінкою по відношенню до особи похилого віку, рідної матері.

Тож, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання є обґрунтованим, призначеним із дотриманням вимог кримінального законодавства України, а тому, відповідно правильним. Підстав для зміни судового рішення в частині призначеного покарання обвинуваченому колегія суддів не вбачає.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 125 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4