Справа № 683/432/24
ВИРОК
06 березня 2024 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області, громадянки України, не одруженої, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що згідно указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено режим воєнного стану, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема указом Президента України №451/2023 від 26 липня 2023 року на строк до 16 листопада 2023 року, 02 листопада 2023 року близько 19 години, перебуваючи у приміщенні магазину «Оксамит», що розташований по АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, умисно, таємно, шляхом вільного доступу з шухляди каси вказаного магазину викрала грошові кошти в сумі 4000 грн., тим самим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Свою вину у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнала у повному обсязі та показала, що 02 листопада 2023 року біля 19 години, перебуваючи в приміщенні магазину «Оксамит», вона пересвідчилась, що за її діями ніхто не спостерігає та викрала з каси грошові кошти в сумі 4000 грн.
Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченої ОСОБА_4 , яка повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України.
Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
При обранні обвинуваченій виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Обставинами, що пом`якшують ОСОБА_4 покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , відсутні.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судима, не одружена, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання судом враховуються конкретні обставини справи, спричинені наслідки, поведінка обвинуваченої під час та після вчинення злочину, яка визнала свою вину, щиро розкаялсь, активно спряла розкриттю злочину, добровільно відшкодувала завдану шкоду, що, на думку суду, вказує на повне усвідомлення ОСОБА_4 вчиненого та обсягу завданої шкоди. Судом також враховується думка потерпілого ОСОБА_5 , який не має до обвинуваченої жодних претензій та не наполягає на суворому покаранні.
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самою обвинуваченою та іншими особами, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку, визначеного санкцією ч.4 ст.185 КК України.
Однак, дослідивши дані про особу обвинуваченої, з урахуванням думки потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, суд дійшов переконання, що ОСОБА_4 не є тією суспільно-небезпечною особою, яку слід ізолювати від суспільства, а тому підстав для призначення їй покарання у виді реального позбавлення волі суд не вбачає, та вважає, що її виправлення можливе без відбування основного покарання із звільненням її від нього з випробуванням та з покладанням на неї відповідно до вимог ст.76 КК України певних обов`язків.
Призначення такого покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-370, 373-376 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, пов`язані із звільненням від відбування покарання з випробуванням:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.
Речові докази:
- DVD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження магазину «Оксамит» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: