справа № 462/2566/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000033 від 09.01.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , 31.12.2023 близько 20 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні торговельного залу магазину «Близенько» ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Бр. Міхновських, 23 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із приміщення магазину наступний товар: м`ясо криля «Аквамарин Натуральне» банка вагою 100 г, вартістю 55 грн 70 коп. без ПДВ, тунець «Аквамарин Філе в олії», вагою 185 г, вартістю 72 грн 05 коп. без ПДВ в кількості 1 шт., сік лимона «Міраі» концентрований, ємкістю 220 мл., в кількості 2 шт., вартістю 24 грн 65 коп. без ПДВ за 1 шт., креветки «Вічі 90/120», упаковка вагою 500 г, вартістю 131 грн 00 коп. без ПДВ та сьомга «Норвен Норвезька Філе Шматочки с/с в/у», упаковка вагою 180 г, в кількості 2 шт., вартістю 74 грн 25 коп. без ПДВ за 1 шт., які сховав у камуфляжний бушлат, в якому був одягнений та вийшов з приміщення магазину повз касову зону, не оплативши за вказаний товар, в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів», матеріальної шкоди на загальну суму 456 грн 55 коп. без ПДВ.

Окрім цього, ОСОБА_4 31.12.2023 року близько 21 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні торговельного залу магазину «Свій маркет» ТзОВ «Футуро Трейд», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шараневича, 1, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із приміщення магазину наступний товар: карамель «Original Gourmet Lollipops», вагою 31 г кожна, в кількості 2 шт., вартістю 30 грн 47 коп. без ПДВ за 1 шт., овочі «Рудь суміш дитячий мікс» (морожені), вагою 400 г, вартістю 60 грн 96 коп. без ПДВ, палички крабові «Вічі», вагою 200 г, вартістю 76 грн 26 коп. без ПДВ та пельмені «Левада яловичина та свинина», упаковка вагою 800 г, вартістю 148 грн 98 коп., без ПДВ, які сховав у камуфляжний бушлат, в якому був одягнений та вийшов з приміщення магазину повз касову зону, не оплативши за вказаний товар, в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ТзОВ «Футуро Трейд», матеріальної шкоди на загальну суму 347 грн 14 коп., без ПДВ.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, зі змінами, внесеними востаннє згідно з Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 року у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав суду пояснення, свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , не оспорював фактичні обставини справи, а судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Мотиви суду, оцінка та висновки.

Дії ОСОБА_4 , правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимогам ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження, обвинуваченим не оспорюються.

Призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому у даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Отже при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який перебуває на обліку у лікаря-нарколога з квітня 2023 року, діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів (а.с кримінального провадження 62) та не перебуває на обліку у лікаря-психіатра (а.с кримінального провадження 64), також те, що останній визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлені.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 залишити до вступу вироку у законну силу.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- компакт-диск «DVD-R» 4.7 GB на якому знаходяться відеозаписи з камер відеоспостереження за 31.12.2023 року, що по вул. Бр. Міхновських, 23 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с кримінального провадження 24) - залишити у матеріалах кримінального провадження.

- компакт-диск «DVD-R» 4.7 GB на якому знаходяться відеозаписи з камер відеоспостереження за 31.12.2023 року, що по вул. Шараневича, 1 у магазині «Свій маркет» (а.с кримінального провадження 106) - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: