490/3495/24 03.05.2024
н/п 1-кп/490/705/2024
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/3495/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 13.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чаплинка, Чаплинського району, Херсонської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працює на посаді водія в КП ЕЛУ "Автодоріг", раніше не судимий, має на утриманні малолітню доньку, має інвалідність другої групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

До Центрального районного суду м. Миколаєва 02.05.2024 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2024 вказане кримінальне провадження розподілене судді ОСОБА_1 .

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 381 КПК України після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.05.2024 призначено судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Частиною 1 статті 302 КПК України передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На виконання вимог ст. 302 КПК України, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 зазначено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену за участю захисника ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження міститься письмова заява потерпілого ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_5 відповідно до якої, вони згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженнями права на апеляційне оскарження та надають згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також у матеріалах кримінального провадження міститься письмова заява потерпілого ОСОБА_6 та законного представника ОСОБА_7 відповідно до якої, вони згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженнями права на апеляційне оскарження та надають згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Отже, органом дізнання встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із товаришем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували 12.04.2024 близько 18:50 за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 підійшов до вказаного домоволодіння та правою ногою здійснив удар по огорожі.

Указані дії ОСОБА_4 обурили власника домоволодіння - ОСОБА_2 , який вийшов за межі будинку та, побачивши двох хлопців, почав говорити, щоб вони підійшли до нього. Неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почали тікати, а ОСОБА_2 вирішив їх наздогнати.

Перебуваючи навпроти ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5, ОСОБА_2 наздогнав ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . У цей момент у ОСОБА_2 виник раптовий протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, їх караність, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_2 долонею правої руки наніс удар у ліву частину обличчя, а саме у ліву щоку малолітнього потерпілого.

У результаті вищезазначених дій, ОСОБА_2 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (висновок експерта від 19.04.2024 №285).

У цей же час у тому ж місці, не припиняючи своїх дій, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, їх караність, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи останнього за комір футболки правою рукою, ОСОБА_2 наніс удар своєю головою у тім`яну частину голови потерпілого.

У результаті вищезазначених дій, ОСОБА_2 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин завушної ділянки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (висновок експерта від 24.04.2024 №287).

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання суд ураховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_2 на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває; працює на посаді водія в КП ЕЛУ "Автодоріг"; має на утриманні малолітню доньку, має інвалідність другої групи, за місцем проживання характеризується позитивно; повністю визнав свою вину.

Суд ураховує приписи ст. 337 КПК України, якими передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Отже, суд не вправі з власної ініціативи вийти за межі висунутого обвинувачення, якщо це погіршує становище особи, зокрема посилатися на наявність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття; обставин, на які суд може посилатися як на такі, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі викладеного вище, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, суд вважає, що стосовно ОСОБА_2 слід обрати покарання у виді штрафу в максимальній межі, передбаченій санкцією ч. 1 ст. 125 КК україни. Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 1 ст. 302, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381 КПК України, суд

ухвалив:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1