Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1913/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2024м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_4 ,

законного представника особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника сектору ювенальної превенції ВнП № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 ,

представника органу опіки ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, із базовою середньою освітою, студента 2 курсу Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім. Тараса Шевченка,

- у кримінальному провадженні №0000098, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.12.2022, у другій половині дня (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Росо» моделі «Х3 Рrо», під час листування із ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на меті відчужувати автомобіль марки «ВАЗ 2106», оголошення про продаж якого ОСОБА_4 розмістив у соціальній мережі «Тік-Ток», ввів в оману ОСОБА_9 , повідомивши про можливість отримання останнім даного автомобіля після оплати його часткової вартості, надав останньому номер банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «Приват банк», відкритої на ім`я ОСОБА_4 для перерахування оплати за товар, на яку ОСОБА_9 17.12.2022 о 20:54 год. та 21:00 год., двома трансакціями у сумі 3000 грн та 2000 грн відповідно, із своєї банківської картки № НОМЕР_2 перерахував 5000 грн в якості оплати за товар.

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , не маючи намірів оплатної передачі ОСОБА_9 майна, вказаного у оголошенні, або повернення грошових коштів, отриманими від ОСОБА_9 коштами розпорядився на власний розсуд, довівши свій злочинний умисел до кінця, тим самим, спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 5000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

15.12.2023 року до Красилівського районного суду Хмельницької області надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000098, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вищевказаного суспільно небезпечного діяння визнав повністю та пояснив, що у соціальній мережі розмістив оголошення про продаж автомобіля, якого у нього не було, та у подальшому, під час переписки із потенційним покупцем, яким був ОСОБА_9 , вказав тому перерахувати йому кошти в сумі 3000 грн, як оплату за доставку автомобіля до місця проживання покупця та вказав останньому номер своєї банківської картки, на яку ОСОБА_9 перерахував 3000 грн. Після цього, він повідомив ОСОБА_9 про необхідність додаткового перерахування на його картку ще 2000 грн, які, начебто, йому необхідні для приведення автомобіля у справний стан. ОСОБА_9 перерахував йому ще 2000 грн на ту ж картку, після чого він ( ОСОБА_4 ) припинив спілкування із ОСОБА_9 .

Крім визнання ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та процесуальними документами, дослідженими судом, з метою оцінки допустимості цих доказів.

Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 04.05.2023 року, вилучено інформацію АТ КБ «Приват Банк», відповідно до ухвали Олевського районного суду від 16.03.2023, справа №287/588/23.

Згідно з протоколом огляду документів від 05.12.2023 року, оглянуто DVD-R диск, на якому наявна інформація АТ КБ «Приват Банк», вилучена відповідно до ухвали Олевського районного суду від 16.03.2023, справа №287/588/23, зокрема інформація щодо руху коштів по банківській картці № НОМЕР_1 . В ході огляду даної інформації, встановлено, що на банківську картку № НОМЕР_1 о 20:54 год. 17.12.2022 року із банківської картки № НОМЕР_3 надійшло 3000 грн та о 21:00 год. із банківської картки № НОМЕР_2 надійшло 2000 грн. Також встановлено, що банківська картка № НОМЕР_1 відкрита на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з протоколом обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 від 29.08.2023 виявлено та вилучено банківську картку № НОМЕР_1 .

Вказані обставини свідчать, що мало місце суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилось шістнадцять років.

Суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України є особа, яка досягла 16-річного віку.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5, станом на час вчинення суспільно-небезпечного діяння йому виповнилося 15 років, отже, він не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки на час вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, за критеріями, визначеними ч. 1 ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України повністю доведена у судовому засіданні і його дії правильно кваліфіковані, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 підтримав, просив застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд його батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_4 може виправитися.

Законний представник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_5 , та захисник ОСОБА_6 просили суд задовольнити клопотання прокурора, та застосувати до ОСОБА_4 заходи виховного характеру і передати його під нагляд батьків, стверджуючи, що він не буде ухилятися від заходів виховного характер та не буде порушувати громадського порядку.

Представники сектору ювенальної превенції та органу опіку у судовому засіданні не заперечували щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Потерпілий подав до суду заяву, у якій вказав, що збитки йому відшкодовані, не заперечує щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Суд, вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за необхідне задовольнити клопотання, з таких підстав.

Відповідно до ст. 40 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини за кожною дитиною, яка, як вважається, порушила кримінальне законодавство, обвинувачується або визнається винною в його порушенні, визнано право на таке поводження, що сприяє розвиткові у неї почуття гідності, зміцнює повагу до прав людини та при якому враховуються вік дитини і бажаність сприяння її реінтеграції та виконання корисної ролі в суспільстві.

Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються здійснення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінські правила»), підписаними Україною 29.11.1985 року, визначено, що система правосуддя спрямована на забезпечення того, щоб будь-які заходи впливу на неповнолітніх правопорушників були пропорційно відповідними їх особистості та обставинам вчиненого правопорушення. Жодна така особа не може бути вилучена з-під нагляду батьків, частково або повністю, якщо це не виправдано обставинами справи.

Частина 2 статті 105 КК України містить перелік примусових заходів виховного характеру, які суд може застосувати до неповнолітнього: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Частиною 2 статті 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Вирішуючи питання про вид примусового заходу виховного характеру суд враховує, що такий захід, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили суспільно-небезпечне діяння, однак не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Такий захід має особистий, індивідуалізований характер, при цьому, призначення необхідного і достатнього заходу виховного характеру певною мірою забезпечує відчуття справедливості, як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У разі вчинення особою, яка не досягла віку з якого настає кримінальна відповідальність, суспільно небезпечного діяння за ознакою кримінального правопорушення, вид застосованого до такої особи заходу виховного характеру має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових правопорушень. Такий захід має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, ставлення особи до своїх дій.

На момент вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 досяг 15-річного віку.

Сторона обвинувачення та сторона захисту просили передати ОСОБА_4 під нагляд батьків.

Суд зауважує, що передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, що їх заміняють (усиновителі,опікуни та піклувальники) можлива лише за наявності даних про те, що вказані особи здатні позитивно впливати на неповнолітнього, здійснювати постійний контроль за ним та запобігати вчиненню нових правопорушень.

Законний представник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_5 у судовому засіданні стверджував, що він та його дружина - ОСОБА_10 спроможні позитивно впливати на неповнолітнього та запобігати вчиненню нових правопорушень. Компрометуючих відомостей щодо батьків в судовому засіданні здобуто не було.

Суд враховує добровільне відшкодування ОСОБА_4 завданого збитку та вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України неповнолітнім, особу неповнолітнього ОСОБА_4 , який раніше не судимий, із базовою середньою освітою, є студентом ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, умови його виховання, посткримінальну поведінку неповнолітнього у судовому засіданні, спрямовану на залагодження своєї провини перед потерпілим, та доходить висновку про наявність достатніх підстав для застосування до ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру у виді передачі його під нагляд батьків.

Тривалість заходів виховного характеру для ОСОБА_4 слід визначити до 12.04.2025 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази суду не надавались, тому суд по не вирішує питання по них.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 318, 369-372, 498-501 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батьків - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Велика Медведівка Красилівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Кузьмин Красилівського району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 .

Тривалість застосування заходів виховного характеру для ОСОБА_4 визначити до 12.04.2025 року.

Повідомити орган опіки та піклування Красилівської міської ради та сектор ювенальної превенції ВнП № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області для забезпечення контролю за виконанням ухвали, направивши їм копію такої.

Ухвалу може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Копію ухвали після її проголошення вручити особі, що вчинила суспільно небезпечне діяння та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді.

Копію ухвали не пізніше наступного дня після її ухвалення надіслати потерпілій особі.

Суддя ОСОБА_1