Справа № 185/853/24
Провадження № 1-кп/185/556/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2024 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.
ОСОБА_5 , спільно проживаючи у будинку АДРЕСА_2 зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , систематично, з мотивів явної неповаги до норм моралі та здоров`я, існуючих норм співжиття, вчинював домашнє насильство, тобто неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, в ході яких висловлював словесні образи та нецензурну лайку, а також погрози фізичної розправи на адресу своєї співмешканки ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань ОСОБА_4 та спровокувало у ОСОБА_4 почуття незахищеності, що в подальшому призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя, оскільки остання не мала змоги вести звичайний уклад життя.
Так, 26 листопада 2022 року о 17.40 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання: АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, тим самим вчинив повторно протягом року домашнє насильство.
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень на користь держави.
10 квітня 2023 року о 20.00 год. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , висловлювався на її адресу нецензурною бранню, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, тим самим завдав шкоди її психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство в сім і, повторно протягом року.
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень на користь держави
24 квітня 2023 року о 12.00 год. гр. ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в буд. АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме: ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень на користь держави.
Крім того, 24.05.2023 року о 13.20 год. ОСОБА_5 за адресою проживання: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки психологічне насильство, а саме, виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував. У зичною розправою, в наслідок чого останній завдана шкода психічного характеру.
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень на користь держави.
29 серпня 2023 року о 18.20 год. ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 вчинив психологічне домашнє насильство, а саме виражався на її адресу нецензурною лайкою.
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень на користь держави.
Крім того, 11.11.2023 року о 16.30 год. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічне насильство, а саме: виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою, в наслідок чого останній завдана шкода психічного характеру. Порушення скоєно повторно протягом року.
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня
2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень на користь держави.
Таким чином, ОСОБА_5 , протягом року шість разів притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , що свідчить про вчинення умисного систематичного психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості житія потерпілої.
Так, 04 січня 2024 близько 19.30 год. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою спільного проживання: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, направлений на вчинення систематичного домашнього насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою проживає в одному будинку та пов`язаний спільним побутом, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_4 , що виразилось у безпричинному висловлюванні образ, погроз фізичною розправою на адресу останньої, морального та психологічного тиску, що принизило гідність, спричинило емоційну невпевненість, та призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_4 .
Дії ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
24 січня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст. 469, 471 КПК України.
Зазначена угода її сторонами була надана суду з клопотанням про затвердження.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, примирився з потерпілою, в повному обсязі відшкодував завдану шкоду, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді одного року позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком один рік з іспитовим терміном та з визначенням зобов`язань визначених у відповідності до ст.76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.
Згідно ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_4 , яка є ініціатором укладання даної угоди, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 ч.1 п.2 КПК України.
Прокурорка, та обвинувачений ОСОБА_5 , кожний окремо, вважають можливим затвердження угоди про примирення, оскільки вона повністю відповідає вимогам закону.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ст. 126-1 КК України.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням позиції потерпілої ОСОБА_4 , а також особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному злочину, суд вважає, що є всі підстави для затвердження угоди від 24 січня 2024 року між потерпілою та обвинуваченим про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Позовні вимоги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ч.3 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 24 січня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
ОСОБА_5 призначити узгоджене сторонами покарання за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі строком один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі строком один рік, з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_5 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_6 .