Справа № 346/2918/22
Провадження № 1-р/346/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарка судових засідань: ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні заяву начальника ДУ "Збаразька виправна колонія (№63)" про роз`яснення вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2023 року, ухваленому по кримінальному провадженню №0000294,

яким ОСОБА_3 (яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Вижній Березів Косівського району Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; громадянка України; освіта середня; одружена; діти: четверо неповнолітніх дітей, з яких щодо 3-х позбавлена батьківських прав; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не перебуває; раніше судима: вироком Косівського районного суду від 31.05.2022 року за ч.3 статті 185 КК України до трьох років позбавлення волі) визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та за сукупністю кримінальних правопорушень, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,

в с т а н о в и в :

До суду із клопотанням про надання роз`яснення вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2023 року, яким ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та за сукупністю кримінальних правопорушень, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років звернувся начальник ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)».

Позиція заявника. В описовій частині копії вироку є посилання на ч.4 ст. 70 КК України, проте в резолютивній частині копії вироку не вказано за якою статтею Кримінального кодексу України призначена остаточна міра покарання за сукупністю.

Позиція інших учасників у справі. До суду не з`явились. Обвинувачена просила розглянути питання без її участі.

В судове засідання учасники справи не з`явились, але в силу положень ч.2 ст. 379 КПК України, їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. І тому суд розглянув питання про виправлення описки без їх участі.

Оцінка суду

Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської від 27 жовтня 2023 року, який набрав законної сили 28.11.2023 року визнано ОСОБА_3 винуватою у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (а.с.204-206).

У мотивувальній частині вказаного вироку суд зазначив про те, що: "... суд переконаний і погоджується із прокурором у тому, що покарання у вигляді основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років за вчинений ОСОБА_3 злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України буде справедливим, співмірним та індивідуалізованим покаранням у ситуації із ОСОБА_3 , зважаючи на все викладене вище. Разом з цим суд відзначає, що вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 31.05.2022 ОСОБА_3 була визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, який вона вчинила 16 серпня 2021 року, а злочин, у вчиненні якого суд визнав ОСОБА_3 винною цим вироком, вона вчинила 30 квітня 2022 року, тобто до постановлення попереднього вироку. Тому суд застосовує положення ч.4 ст. 70 КК України якими передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. І як наслідок, на виконання положень частини 4 статті 70 КК України суд призначає остаточне покарання обвинуваченій за сукупністю кримінальних правопорушень, на умовах, передбачених частинами 1-3 цієї статті. Де частина 1 статті 70 КК України передбачає, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. Тож оскільки за попереднім вироком, ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, а суд у цій справі призначив їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі частини 4 статті 70, з урахуванням частини 1 статті 70 КК України та висновків Пленуму Верховного Суду України, які він надав у пункті 21 своєї постанови від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (що не втратили своєї актуальності), зважаючи на дані про особу обвинуваченої, дві обставини, які пом`якшують її покарання, наявність двох злочинів, які входять у сукупність, які вчинені з корисливих мотивів та умисно, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання (позбавлення волі на строк 3 роки) більш суворим покаранням (позбавлення волі на строк 5 років), і визначити його, як позбавлення волі на строк 5 років. Разом з цим суд враховує, що у випадку застосування частини 4 статті 70 КК України, як передбачено самою частиною цієї статті в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу. Тож оскільки в ухвалі від 28 квітня 2023 року, якою суд скасував звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та направив засуджену до відбування покарання у виді позбавлення волі, суд визначив початок строку відбування покарання за попереднім вироком з часу її затримання, а вона була затримана (узята під варту) прямо у залі суду 28 квітня 2023 року, до остаточно призначеного судом покарання за цим вироком слід зарахувати частково відбуте ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, рахуючи з 28 квітня 2023 року до дати набрання цим вироком законної сили"

Отже, як це і належить, на виконання п.2 ч.3 ст.374 КПК України, суд вказав у мотивувальній частині вироку конкретні мотиви з яких суд виходив при призначенні ОСОБА_3 покарання, у тому числі остаточної міри покарання, а також зазначив закон яким він керувався.

У резолютивній частині вироку, суд чітко зазначив: "Призначити ОСОБА_3 , за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Шляхом поглинення менш суворого покарання (позбавлення волі на строк 3 роки), призначеного вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2022 року (що набрав законної сили 01 липня 2022 року, справа №347/2094/21), більш суворим покаранням (позбавлення волі на строк 5 років), призначеного цим вироком, визначити ОСОБА_3 , за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.".

Отже, як це і належить, на виконання п.2 ч.4 ст.374 КПК України суд вказав у резолютивній частині вироку покарання призначене судом по обвинуваченню, яке визнано судом доведеним та остаточну міру покарання, обрану судом. Але посилання у резолютивній частині на закон, яким суд при цьому керувався, зокрема при обранні остаточної міри покарання, не передбачено ч.4 ст.374 КПК України, яка передбачає вимоги до змісту резолютивної частини вироку. Виключенням є випадок, коли призначається більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, при зазначенні обраної судом міри покарання робиться посилання на статтю 69 Кримінального кодексу України - що, прямо передбачено останнім абзацом ч.4 ст.374 КПК України.

У зв`язку із чим слід роз`яснити, що у кримінальному провадженні №0000294, вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2023 року, ОСОБА_3 , саме на підставі ч.4 ст.70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень, була призначена остаточна міра покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Про що, прямо і вказано у мотивувальній частині.

Таким чином, керуючись статтями 3,7-33,84,182-183,309-310,369-372,379,392-395,532 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву начальника ДУ "Збаразька виправна колонія (№63)" про роз`яснення вироку - задовольнити.

Роз`яснити, що у кримінальному провадженні №0000294, вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2023 року, ОСОБА_3 , саме на підставі ч.4 ст.70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень, була призначена остаточна міра покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений 27.02.2024 року об 17 годині 10 хвилин.

Головуючий суддя : ОСОБА_1