Справа № 206/3421/23
Провадження № 1-кс/206/317/24
УХВАЛА

29 лютого 2024 року в залі суду в м. Дніпро слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 21.04.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

29.02.2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Луганській області капітан поліції ОСОБА_3 з вищезазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у квітні 2014 року, більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, на території Луганської області невстановленим особами було створене не передбачене законом збройне формування, члени та структурі підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

В травні 2014 року до структурного підрозділу вказаного формування, діючого на території м. Лисичанська Луганської області, на добровільній основі увійшов ОСОБА_5 , який мав умисел приймати активну участь у його діяльності. При цьому ОСОБА_5 розумів, що діяльність незаконного формування спрямована на знищення живою сили та матеріальних ресурсів правоохоронних органів та Збройних сил України з використанням вогнепальної зброї вибухових речовин та іншої зброї.

Вступивши у вказане збройне формування, ОСОБА_5 , був зарахований до його складу забезпечений військовим форменим одягом, вогнепальною зброєю та бойовими припасами. Будучи членом вказаного збройного формування, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність його діяльності, став приймати в ньому активну участь, виконуючи визначені його функції для досягнення мети збройного формування.

Так, в період з початку травня 2014 року по кінець липня 2014 року, ОСОБА_5 , діючи у складі не передбаченого законом збройного формування, діючого на території м. Лисичанськ Луганської області, керуючись прямим умислом, маючи при собі вогнепальну зброю та бойові припаси, здійснював командування розвідувально-диверсійною групою, яка під його керівництвом виїздила на бойові завдання на територію, підконтрольну українським військам.

21 червня 2016 року відносно ОСОБА_5 винесене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України, з яким останній не був ознайомлений, оскільки переховується від органів досудового слідства, що підтверджується матеріали кримінального провадження.

06 липня 2016 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Під час досудового розслідування слідчим суддею Лисичанського міського суду Луганської області неодноразово надавався дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак строк дії ухвали сплив.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що з 2001 року він знайомий з ОСОБА_5 з яким працював разом на шахті «Привольнянська» ВТ «Лисичанськвугілля». З 2014 року в м. Лисичанську діяло не передбачене законом збройне формування «ЛНР», в якому постійно знаходився ОСОБА_5 , який у вказаний період часу став носити камуфльований одяг з символікою «ЛНР», був озброєний автоматичною зброєю. ОСОБА_5 серед бойовиків НЗФ займав керуючу посаду, здійснював командування розвідувально-диверсійною групою, яка під його керівництвом виїздила на бойові завдання на територію, підконтрольну українським військам; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що з 2014 року в м. Лисичанську діяло не передбачене законом збройне формування «ЛНР», серед учасників якого був ОСОБА_5 , який у вказаний період часу став носити камуфльований одяг з символікою «ЛНР», був озброєний автоматичною зброєю АКС-74. ОСОБА_5 серед бойовиків НЗФ займав керуючу посаду, здійснював видачу зброї іншим учасникам не передбачене законом збройне формування «ЛНР», які базувалися в приміщені СБУ м. Лисичанська, а також здійснював командування розвідувально-диверсійною групою, яка під його керівництвом виїздила на бойові завдання на територію, підконтрольну українським військам.

Місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 на теперішній час не встановлено, що унеможливлює його участь у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого суспільно небезпечного кримінального правопорушення, за скоєння якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, та відповідно до ст.183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного слідчий просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі з обставин викладених у клопотанні.

Слідчий суддя встановив, що 21.04.2016 року до ЧЧ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області з СБУ при ОШУ АТО надійшли матеріали про те, що ОСОБА_5 причетний до участі у діяльності не передбачених законом збройних формуваннях, діючих на території Луганської області. Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2016 року за №0001009 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 206 КК України.

Також судом оглянуто копії протоколів допиту свідків, повідомлення про підозру від 21 червня 2016 року; постанову про оголошення розшуку підозрюваного від 06 липня 2016 року, ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2023 року.

Дослідивши подані матеріали, приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання.

Згідно з ч.1 ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст. 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

У відповідності до ч. 1 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

3) відкликання ухвали прокурором (ч. 1 ст. 190 КПК України).

Статтею 191 КПК України передбачено, що затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Врахувавши дійсні обставини справи, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Вважаю за доцільне встановити термін дії даної ухвали на строк шість місяців.

Також суд на виконання вимог ч. 2 ст. 190 КПК України зазначає контактні дані прокурора ОСОБА_4 : адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , телефон НОМЕР_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 188-190, 307, 309, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 21.04.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дана ухвала про дозвіл на затримання втрачає законну силу 29 серпня 2024 року.

Ухвала слідчого судді про надання дозволу на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1