Кримінальне провадження № 1 - кп/760/1587/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської обл., громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним та придатним до військової служби, 05.07.2023 о 13.30 год., перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи повідомленим працівниками центру у встановленому законом порядку про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним під час мобілізації, оголошеної указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022, отримав бойову повістку про прибуття 12.07.2023 до пункту відправки в команду № 184НЦ. В подальшому, 12.07.2023, о 19, ОСОБА_4 діючи умисно з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, без поважних причин, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2, тим самим не відправився в команду №184НЦ.

Відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, передбаченої ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_4 немає.

До початку судового розгляду прокурор надав суду угоду про визнання винуватості від 29.02.2024, укладену між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 .

З угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, в подальшому, зобов`язується не вчиняти кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні сторонам роз`яснений зміст ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений показав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, які йому були роз`яснені судом, вказуючи, що укладення угоди носить добровільний характер.

Сторони просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо нетяжких злочинів.

З позиції сторін в суді вбачається, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Надана суду угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472, ч. 7 ст. 474 КПК України, під час перевірки угоди встановлено можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Таким чином, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, оскільки ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, раніше не судимого, на обліках лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За викладеним, керуючись ст. ст. 314, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.02.2024 між прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з обмеженнями, передбаченими ч. 2 ст.473 КПК України.

Головуюча суддя: