ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1899/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2024 року у провадження слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду справи за скаргою ОСОБА_3 про негайне повернення майна.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви про відвід визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 у заяві послалася на те, що Дарницький районний суд м. Києва є зацікавленою особою у справі.

Вивчивши матеріали скарги, підстав для задоволення заяви про відвід не вбачаю з огляду на наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, гарантоване статтею 6 § 1 право на справедливий судовий розгляд вимагає, аби будь-яка справа розглядалась встановленим законом «незалежним і безстороннім судом». Між поняттями незалежності і об`єктивної безсторонності існує тісний зв`язок. Тому питання їх дотримання Суд часто розглядає сукупно (Findlay проти Сполученого Королівства, § 73).

Стаття 6 § 1 вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).

У рамках суб`єктивного підходу Суд завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 119; Hauschildt проти Данії, § 47).

Для того, щоб вирішити, чи у даній справі є правомірні підстави сумніватись в неупередженості судді, слід взяти до уваги думку скаржника, якій, проте, не можна надавати вирішальної ролі. Визначальною є потреба встановити, чи його оцінка може вважатись об`єктивно виправданою (Ferrantelli і Santangelo проти Італії, § 58; Padovani проти Італії, § 27).

Заявник не навів жодної обґрунтованої обставини передбаченої вимогами кримінально - процесуального закону для відводу слідчого судді ОСОБА_6 .

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що обставини викладені у заяві про відвід направлені не на відновлення порушеного права, а на зловживання такими правами і жодним чином не пов`язані із виконанням суддею покладених на нього професійних обов`язків.

Крім того, заява про відвід повина містити обставини, які б поза розумним сумнівом могли б свідчити про наявність підстав для відводу судді.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що заява про відвід є надуманою, необгрунтованою та спрямованою на здійснення тиску на суд, що є неприпустимим.

Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: