справа № 203/4180/23
№ провадження 1-кп/208/97/24
УХВАЛА

Іменем України

08 травня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

їх захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

його захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

його захисника ОСОБА_12

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000150 внесеному 20.05.2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань відносно обвинувачених:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця міста Кривий Ріг, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця міста Кривий Ріг, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, раніше не судимого;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Вільногірськ, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця міста Жовті Води, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , не одруженого, раніше не судимого;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Вільногірськ, працюючого на посаді помічника машиніста однокошового екскаватора Вільногірська філія AT «Об`єднана Гірничо-Хімічна Компанія», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , не одруженого, раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, суд -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 16 травня 2024 року.

Відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого спливає 16 травня 2024 року.

Враховуючи зазначене, прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та в ході судового засідання підтримано з підстав зазначених у клопотанні. Підставою для продовження обраного запобіжного заходу заявлено наявність ризиків визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували як на час обрання запобіжного заходу, так і не зникли на час розгляду клопотання, та є актуальними, з врахуванням характеризуючих даних на обвинувачених, тяжкість злочинів, в яких останні обвинувачується, а також тяжкість покарання яке може бути очікуваним у разі визнання обвинувачених винуватими за пред`явленим обвинуваченням, що у своїй сукупності підтверджує обґрунтованість заявлених клопотань про продовження обраних запобіжних заходів у виді тримання під вартою. Крім того, на думку прокурору, враховуючи стадію судового провадження, єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, та перешкодить реалізації заявлених ризиків, як то переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, прохали врахувати , що тяжкість обвинувачення не є підставою для тримання його підзахисного під вартою, який має сім`ю, постійне місце проживання, місце роботи, а тому необхідним є зміна запобіжного заходу на більш м`який, що буде відповідати приписам КПК, та не буде порушувати права його підзахисного. Крім іншого, просили звернути увагу на те, що по відношенню до інших обвинувачених в межах даного провадження прийнято рішення на зміну запобіжного заходу, проте продовження тримання під вартою ОСОБА_11 нічим не підтверджу такі підстави, а заявлені ризики є лише припущенням, які нічим не підтверджуються, а тому просили змінити обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 заявили про наявність підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу по відношенню до обвинуваченого, який тривалий час знаходиться під вартою. Також захисник просив врахувати, що роль обвинуваченого ОСОБА_7 за обвинувальним актом є роллю виконавця, проте інші особи, тяжкість обвинувачення яких є вищою, перебувають на домашньому арешті, а його підзахисному продовжують строки тримання під вартою, без зміни таких підстав, що погіршує його становище. Крім іншого, ОСОБА_7 є єдиним членом родини для свого батька ОСОБА_13 , так як інші члени родини померли. Стан здоров`я батька обвинуваченого є тяжким, та останній 09.04.2024 року потрапив у лікарню. Крім того батько обвинуваченого ОСОБА_13 крім стану здоров`я є також особою похилого віку, так як ріком його народження є 1944 рік, що об`єктивно впливає на потребу сторонньої допомоги та догляду. А тому просив задовольнити клопотання сторони захисту застосував альтернативний запобіжний захід заставу у мінімальному розмірі.

Інші учасники процесу висловилися на підтримання позиції сторони захисту.

Заслухавши позиції учасників процесу, дослідив підстави та обґрунтування заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

В межах кримінального провадження № 0000150 внесеному 20.05.2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання судом вирішуються із дотриманням приписів ч. 1 ст. 194 КПК України, та з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Так, згідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Враховуючи стадію судового розгляду, суд не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що підозра ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, у скоєнні кримінального правопорушення, визначеного в межах даного кримінального провадження, є обґрунтованою у розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_7 та позицію захисту, суд враховує приписи ч. 1 ст. 131, ст. 177 КПК України.

Перевіряючи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов наступного висновку.

Так, заявлені ризики оцінюються судом, із врахуванням обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_7 (їх сімейного стану, роботи, місця проживання, засобів до існування), підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вони обвинувачується, передбачає, зокрема, покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для кожного з обвинувачених окремо, переховуватись від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Щодо можливого впливу обвинувачених на свідків, то суд при з`ясуванні наявності заявленого ризику, враховує встановлену КПК процедуру отримання показань, що після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду потерпілий та свідок допитується безпосередньо в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК), та що обґрунтовування свої висновків суд здійснює лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

При оцінці доводів прокурора про існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, то сама по собі наявність цього кримінального правопорушення, та враховуючи встановлені характеризуючи данні обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_7 не може підтверджувати і не спростовує можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, проте, у цілому характеризує особу та її здатність дотримуватись правових приписів, і виключити повністю цей ризик суд не може, з урахуванням минулої поведінки обвинувачених, стадії судового розгляду та тяжкості ймовірного покарання у випадку доведення їх вини.

Заявлена позиція сторони захисту про зміну обраного запобіжного заходу на більш м`який, та застосування альтернативного запобіжного заходу ґрунтується на даних обвинувачених, наявності у них постійного місця проживання, соціальних зв`язків.

При вирішенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу та застосування альтернативного виду запобіжного заходу, відносно обвинувачених (кожного окремо), суд враховує характеризуючи данні на осіб обвинувачених, тривалість тримання їх під вартою, але оскільки іншим чином запобігти встановленим ризикам неможливо, то обмеження, застосовані до обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_7 (кожного окремо) є виправданими та забезпечують цілі кримінального провадження.

Враховуючи приписи ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, керуючись практикою ЄСПЛ, судом враховується, що оцінка заявлених ризиків проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування заявлених ризиків або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою особи, відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106).

А тому приймаючи до уваги діючий в Україні військовий стан, і те, що всі сили правоохоронних органів наразі спрямовані на захист Держави України від агресора, тягар контролю за процесуальною поведінкою останніх, у разі зміни запобіжного заходу, не є пропорційним із заявленими ризиками, як ризик переховування від суду, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, які оцінюються судом у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Проте, розглядаючи підстави для застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави, суд виходить з наступного.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що раніше обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, і строк тримання під вартою обвинувачених має бути продовжений, а суспільний інтерес, у даному випадку, превалює над правом обвинувачених на свободу. Від цього підстав для зміни запобіжного заходу на даний час немає.

Щодо підстав для застосування застави, суд виходить з того, що згідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, - Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

А за змістом п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачено що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обсяг обвинувачення пред`явленого обвинуваченим ОСОБА_11 і ОСОБА_7 передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, стадію кримінального провадження, обсяг доказів досліджених судом, строк тримання під вартою обвинувачених, суд вважає можливим при продовженні раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При визначені розміру застави, судом враховується тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , як особливо тяжкий злочин, а тому розмір застави визначається згідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, - щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 3028*100= 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Клопотання сторони захисту задовольнити частково.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовжив строк тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою на 60 днів, тобто до 05 липня 2024 року.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, після внесення якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовжив строк тримання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на 60 днів, тобто до 05 липня 2024 року.

Визначити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, після внесення якої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В іншій частині, клопотання сторони захисту, залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити (направити для вручення) обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1