У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2024 Справа №607/7267/24 Провадження №1-кс/607/2165/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_5 про самовідвід,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_5 знаходиться клопотання старшого слідчої групи СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , справа №607/7267/24.

05 квітня 20204 року суддя ОСОБА_5 заявила собі самовідвід, вважає, що є підстави для відводу її від розгляду вказаного клопотання для уникнення сумнівів учасників в її неупередженості.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що він не довіряє судді ОСОБА_5 , у зв`язку із тим, що вона витребувала матеріали кримінального провадження, які не були долучені слідчим та прокурором. Крім того, допущено підробку матеріалів, у зв`язку із чим він звернувся до ДБР із заявою про вчинення кримінального правопорушення стосовно судді.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 підтримав заяву про самовідвід.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, в поданій заяві просила розглядати справу в її відсутності. Заяву про самовідвід підтримала.

Прокурор був повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився.

Розглянувши клопотання, суд доходить такого висновку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Положеннями пункту статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог статті 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно з приписами пунктів 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до положень пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі".

Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Згідно з вимогами статтей 124, 129 Конституції України, статті 1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Зважаючи на те, що суддя ОСОБА_5 в заяві про самовідвід висловила припущення, з приводу того, що у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви щодо її об`єктивності, через те, з метою недопущення таких сумнівів, а також, зважаючи на думку інших учасників, вважаю, що заяву про відвід слід задоволити.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи суб`єктивне відношення підозрюваного, з метою запобігання у подальшому сумнівів у необ`єктивності та упередженості судді ОСОБА_5 , а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, суд доходить висновку, що слід відвести слідчого суддю ОСОБА_5 від розгляду клопотання старшого слідчої групи СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 (справа №607/7267/24) .

Керуючись статтею 75 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відвести слідчого суддю ОСОБА_5 від розгляду клопотання старшого слідчої групи СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 (справа №607/7267/24) .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1