Справа № 134/100/24
Провадження №11-кп/801/349/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грозинці Хотинського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

11.12.2019 Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн;

11.08.2020 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ст. 335, ст. 75 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком;

25.05.2021 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі, звільнений 31.12.2021 року умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 6 днів;

22.06.2022 року Івано-Франківським районним судом за ч.4 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі 850 грн;

на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 22.01.2024 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участі сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

засудженого : ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2024 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2024 року та задоволити його клопотання про застосування до нього вимог ст.81 КК України, оскільки хоче приєднатися до лав ЗСУ.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2024 року є законною та обгрунтованою, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу засудженого, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2020 року за ст. 335, ч. 4 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) днів, звільнений від відбування призначеного покарання із випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки з покладенням обов"язків.

Згідно ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 січня 2022 року, залишеної без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 03 березня 2022 року, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_6 в місця обмеження волі для відбування покарання, призначеного вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2020 року, у виді 2 (двох) років 6 (шести) днів обмеження волі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 14 вересня 2022 року засудженого ОСОБА_6 направлено до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, відповідно до ч. 4 ст. 57 КВК України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 58 КВК України, постановлено рахувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправний центр за місцем відбуття покарання, з зарахуванням згідно ст. 72 КК України у строк покарання часу попереднього ув`язнення, а також часу слідування під вартою до виправного центру, з розрахунку: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Початок строку - 09.06.2023 ; кінець строку - 28.12.2024

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Приймаючи рішення щодо ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував всі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення.

Згідно характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби ДУ «Крижопільський виправний центр №113» старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_9 від 22.01.2024 року вбачається, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання у виді обмеження волі засуджений ОСОБА_6 характеризується негативно, не дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, проявляє соціально-корисну ініціативу та приймає участь в суспільному житті відділення. Виконує законні вимоги персоналу установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки. Порушень вимог пожежної безпеки не допускає, не відвідує заходи виховного характеру, не робить для себе позитивні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Духовне відродження». Підтримує соціально-користі зв`язки з рідними та знайомими шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнає. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Судом враховано, що згідно строкового трудового договору № 103-23 від 17.07.2023 року засуджений ОСОБА_6 був працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОВ «ПРОФІТ ІНДАСТРІ», де працював по 20 жовтня 2023 року, згідно додаткової угоди № 186/23 від 20 жовтня 2023 року до строкового трудового договору № 103-23 від 17 липня 2023 року засудженого ОСОБА_6 було переведено на контрагентський об`єкт ТОВ «Вінницька птахофабрика», де він працював по 26 жовтня 2023 року, згідно строкового трудового договору № 199-23 від 16.11.2023 року засуджений ОСОБА_6 був працевлаштований на контрагентському об`єкті ПП «Вікторі О», де працював по 19 грудня 2023 року, під дію ст. 81 КК України засуджений підпадав по відбуттю 1/2 частини строку призначеного судом покарання, а саме з 25.12.2023 року.

За наявності вищевказаного, приймаючи до уваги те, що згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення у засудженого ОСОБА_6 встановлено середній рівень ризику, засуджений має одне заохочення у виді подяки 12.04.2023 року та три стягнення у виді суворої догани, а саме 19.10.2023 року постанова № 390 за нетактовне поводження з представниками установи, 02.11.2023 року постанова № 408 за відмову виходити на роботу без поважної на те причини, 08.12.2023 року постанова № 452 за перешкоджання проведення обушку , які на даний час не погашені, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відсутні.

Перевіривши рішення суду, оцінивши доводи апеляційної скарги надані засудженим ОСОБА_6 , а саме довідку від 07.12.2023 року №ГВ00-000007, згідно якої ОСОБА_6 по закінченню строку відбування покарання буде прийнятий на роботу на посаду водія автотранспортних засобів до ФОП ОСОБА_10 , довідку від 07.12.2023 року №ГВ00-000006, згідно якої ОСОБА_6 працював у ФОП ОСОБА_10 з 15.11.2022 року по 16.03.2023 року на посаді водія автотранспортних засобів, характеристику Топорівської сільської ради № 45 від 10.01.2024 року, згідно якої ОСОБА_6 за час проживання зарекомендував себе з хорошої сторони, громадський порядок не порушував, довідки про стан здоров"я засудженого від 10.01.2024 року, 24.11.2023 року, суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.

Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально-юридичні та оціночні.

Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст.81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.

Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Відповідно ч.2 ст.81 КК України враховується сумлінна поведінка і ставлення до праці під час всього строку відбування покарання, оцінюються всі факти, які можуть свідчити про виправлення засудженого.

Процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює твердження ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду щодо безпідставного, незаконного накладення на нього стягнень, оскільки останнім стягнення не оскаржувались, будь-яких доказів щодо його позиції відносно стягнень ним не надано.

Те, що засуджений ОСОБА_6 підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, працевлаштований є недостатніми для доведення ним свого виправлення, це лише класифікує його, як особу, яка бажає виправитися і має до цього всі можливості однак, в розумінні ст.81 КК України, своєю поведінкою і ставленням до праці ще не довів свого виправлення.

Твердження засудженого ОСОБА_6 про те, що хоче стати до лав ЗСУ, колегією судів не приймається, оскільки ОСОБА_6 засуджений за ст. 335 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу.

Крім того, ОСОБА_6 пояснив, що він бажає умовно-достроково звільнитися, після чого для нього не має значення чи буде він працевлаштований чи призваний до лав ЗСУ.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком, що хоча ОСОБА_6 відбув встановлену законом частину строку покарання та майже постійно був працевлаштований, однак за час відбування покарання він характеризується негативно, має лише одне заохочення та три непогашені стягнення, тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 22.01.2024 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4