УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року

м. Київ

справа № 199/2571/19

провадження № 51 - 2445 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

встановив:

За вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2023 року ОСОБА_6 засуджено: за ч. 3 ст. 358 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч. 3 ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строку давності

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 114 625 грн - в рахунок відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_8 . 391 843 грн - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 грн - в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року вирок місцевого суду змінено в частині призначеного покарання.

ОСОБА_6 засуджено: за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки; за ч. 3 ст. 358 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК (в редакції від 15 квітня 2008 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч. 3 ст. 190 КК (в редакції від 15 квітня 2008 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 чт. 358 КК, на підставі ст. 49, ч. 2 ст. 74 КК у зв`язку із закінченням строку давності

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК, зарахувати в строк покарання строк перебування ОСОБА_6 під цілодобовим домашнім арештом з 18 березня 2019 року по 16 травня 2019 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Скасовано вирок місцевого суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача ОСОБА_6 , а провадження в цій частині закрито.

В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року

На електронну адресу Верховного Суду від адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , надійшла касаційна скарга, датована і підписана ним 02 липня 2024 року. Зі змісту зазначеної касаційної скарги вбачається, що заявник не погоджується з постановленими щодо ОСОБА_6 судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.

Статтею ст. 425 КПК встановлено вичерпний перелік осіб, які мають право подати касаційну скаргу.

Зокрема, касаційну скаргу мають право подати: 1) засуджений, його законний представник чи захисник - у частині, що стосується інтересів засудженого; 2) виправданий, його законний представник чи захисник - у частині мотивів і підстав виправдання; 3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник; 4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусових заходів виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього;

5) законний представник чи захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру; 6) прокурор; 7) потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції; 8) цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; 9) цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; 10) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи.

Всупереч зазначеним вимогам, касаційна скарга подана адвокатом ОСОБА_4 , який не є учасником процесу та жодною із осіб, які відповідно до ст. 425 КПК мають право подати касаційну скаргу і такі данні, ні оскаржувані судові рішення, ні матеріали надані ОСОБА_4 , не містять

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати касаційну скаргу.

З огляду на наведене касаційна скарга адвоката ОСОБА_4 підлягає поверненню.

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Повернути адвокату ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року щодо ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3