Справа № 355/879/24
Провадження № 1-кп/355/130/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Баришівський районний суд Київської області:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового - засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерплої ОСОБА_6

провівши судове засідання в залі суду с. Баришівка кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503 від 23.02.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Баришівка Київської області, з професійно-технічною освітою, вдови, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не маючої на утримання дітей, раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

У провадженні Баришівського районного суду Київської області знаходиться обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503 від 23.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 121 КК України.

25.06.2024р. у судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_6 заперечила проти клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора і просив замінити його підзахисній запобіжний захід на домашній арешт в нічний період часу, оскільки не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що є підставою для зміни запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_4 заперечувалп проти клопотання прокурора, підтримавши думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що є достатні підстави для заміни обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 утримується під вартою з 24 лютого 2024 року. Строк утримання обвинуваченого під вартою закінчується 13 серпня 2024 року об 11.00 год.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4.перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5.вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, суд вважає, що на даний час стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України Кодексу, і на які вказує прокурор.

У рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Крім того, як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку (рішенні ЄСПЛ в справі «Тодоров проти України»).

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає, що такі доводи не є обґрунтованими, а є лише припущеннями. З цього приводу прокурором не було надано доказів на підтвердження вказаних ризиків.

При вирішенні питання про заміну запобіжного заходу у виді з тримання під вартою на домашній арешт, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд вважає, що за встановлених у судовому засіданні обставин застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є безпідставним, оскільки будь-яких доказів тому, що остання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, в судовому засіданні прокурором не надано та не наведено переконливих доводів цьому.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вислухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченої та її захисника, приймаючи до уваги той факт, що обвинувачена ОСОБА_4 є особою зі сталим соціальним зв`язком, перебуває під вартою тривалий час - з 24.02.2024 року, суд не вбачає таких обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та вважає недоцільним продовжувати строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, не можна погодитись з тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам. Також слід зазначити, що тяжкість інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд погоджується з думкою захисника, що в даному конкретному випадку необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне замінити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи її вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, суд дійшов до висновку про заміну останній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст. 176178, 183, 193-194, 196-197, 331 КПК України, колегія суддів, -

ухвалив:

Клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний період стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

До набрання ухвалою законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та на обвинувачену ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

1) прибувати до прокурора або суд за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду.

3) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні.

Судове засідання призначити на 13.08.2024 року об 11.00 год.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Відділ поліції №1 Броварського районного управління поліції Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілій, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, ухвалу направити начальникові Державної установи «Київський слідчий ізолятор», начальникові відділення поліції №1 Броварського районного управління поліції Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 27.06.2024р.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1