Провадження №: 1-кс/755/1100/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болнісі, Республіка Грузія, грузина, громадянина Грузії, не одруженого, з вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без місця проживання на території України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 звернулася до суду в рамках кримінального провадження №0006511 від 04.08.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Органом досудового розслідування встановлено, 04 серпня 2019 року у точно невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, заздалегідь приготувавшись до скоєння крадіжки майна, з однієї з квартир багатоквартирного будинку, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , приїхали до вищевказаного будинку на автомобілі марки «Опель Астра» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 . В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, розподіливши ролі між собою, маючи на меті незаконне власне збагачення, ОСОБА_4 , невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_7 , та ОСОБА_10 зайшли в парадне вищезазначеного будинку, а автомобіль лишили біля парадного даного будинку. Так, в подальшому, з метою незаконного заволодіння чужим майном, обрали одну із квартир, розташовану в багатоквартирному, багатоповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме квартиру, розташовану на 17 поверсі під номером 126. Після чого, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з застосуванням заздалегідь заготовлених для скоєння кримінального правопорушення предметів, відчинили врізний замок вхідних дверей та проникли до середини квартири, що належить ОСОБА_11 .

Перебуваючи в квартирі, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , матеріали відносно якої виділене в окреме провадження, ОСОБА_7 , та ОСОБА_10 маючи на меті незаконне власне збагачення та реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, а саме майна, що знаходиться в квартирі, обрали майно, яке вважали найбільш цінним, та яким можливо розпорядитися з метою незаконного власного збагачення, а саме: полушубок із норки бежевого кольору, заявленою вартістю 13 000 гривень, золотий браслет у вигляді листочків, заявленою вартістю 4000 гривень, золота каблучка з одним брильянтом, заявленою вартістю 45000 гривень, грошові кошти у сумі 6000 доларів США, (станом на 04.08.2019 року згідно курсу НБУ становить 152,040 гривень 00 копійок) різними купюрами; грошові кошти в сумі 50 000 гривень, різними купюрами, каблучка з білого золота, вартістю 13000 гривень, комплект прикрас з золота з вставками з білого золота жовтого кольору (ланцюжок та браслет), заявленою вартістю 175000 гривень, годинник жіночий з металу жовтого кольору, заявленою вартістю 8000 гривень, чоловічий годинник заявленою вартістю 16000 гривень, чоловічий годинник з металу жовтого кольору, заявленою вартістю 7800 гривень, чим завдали матеріального збитку потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 336340 гривень 00 копійок.

04.08.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

06.08.2019 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04 жовтня 2019 року.

02.10.2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 03 листопада 2019 року.

29.10.2019 року прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , затверджено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та направлено до Дніпровського районного суду м. Києва.

31.10.2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва повернуто прокурору ОСОБА_5 обвинувального акт для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 29.12.2019 року із правом внесення застави у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 307 360 гривень.

У зв`язку із внесенням застави ОСОБА_4 звільнено з-під варти, однак ОСОБА_4 покладені обов`язки відповідно до ст. 194 КПК України не виконав, до прокурора та слідчого не з`явився.

Під час проведення досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_4 , неодноразово був викликаний слідчим до слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві, для проведення слідчих дій, однак на виклики не з`явився та про причини про неприбуття не повідомив.

Крім того, за місцем проживання у м. Києві були здійснені по дорученню слідчого виїзди працівників Дніпровського управління поліції, однак за вказаною адресою ніхто двері не відчиняв.

Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 20.12.2019 року перетнув державний кордон України на виїзд з Києва до Тбілісі.

29.05.2020 року слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 за погодженням прокурора, було винесено постанову про зупинення кримінального провадження та оголошено розшук підозрюваного. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_4 доручено оперативним підрозділам.

14.09.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відмовлено у клопотанні про дозвіл на затримання з метою приводу, для участі в розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

10.11.2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відмовлено у клопотанні про дозвіл на затримання з метою приводу, для участі в розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

14.03.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відмовлено у клопотанні про дозвіл на затримання з метою приводу, для участі в розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

30.06.2023 року ухвалою Дніпровською районного суду м. Києва задоволено клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, для участі в розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

03.01.2024 року ухвалою Дніпровською районного суду м. Києва задоволено клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, для участі в розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місце перебування ОСОБА_4 не надалось можливим На даний час місце знаходження підозрюваного ОСОБА_4 не встановлено.

Крім того, було надіслано запит до Головного центра обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України, з якої вбачається, що 10.01.2024 року отримана відповідь, що підозрюваний ОСОБА_4 о 16 год. 22 хв. 20.12.2019 року перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Бориспіль» в якості пасажира літака 433 Київ - Тбілісі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до цього часу він офіційно не повертався в Україну.

Враховуючи те, що на даний час місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та суду.

15.03.2024 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статі, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілого, свідків оскільки підозрюваний шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Вагомою частиною доказової бази у вказаному кримінальному провадженні являються показання свідка, місце мешкання якого, останньому може бути відомо, що суттєво збільшує вищевказаний ризик, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти зазначеним ризикам. Крім того, ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків (постійного місця роботи, родичів), а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та залишити територію України. Зокрема, підозрюваний ОСОБА_4 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не вбачається.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вважаючи, що клопотання підлягає поверненню, посилаючись на те, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.10.2019 року повернуто обвинувальний акт прокурору для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Дії слідчого та прокурора, передбачені ч. 1 ст. 291 та ст. 293 КПК України є формою завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Крім того, після повернення обвинувального акта, 29.05.2020 року слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 за погодженням прокурора було винесено постанову про зупинення кримінального провадження та оголошено розшук підозрюваного. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_4 доручено оперативним підрозділам, отже, досудове розслідування у кримінальному провадженні, після повернення обвинувального акту судом продовжувалося, а доручення слідчим оперативному підрозділу про розшук ОСОБА_4 та призначення нових слідчих є відновленням досудового розслідування. Разом з тим, відновлення уже завершеного досудового розслідування КПК не передбачено. Так у разі повернення судом обвинувального акта, який не відповідає вимогам КПК повноваження прокурора обмежені лише усуненням недоліків цього обвинувального акта.

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду висловленими в постановах від 04 жовтня 2022 року у справі № 753/6486/21 ( провадження № 51-5845км21).

Підстава оголошення ОСОБА_4 в міжнародний розшук для обрання запобіжного заходу тримання під вартою є не доведеною та за процедурою не закінченою і ґрунтується тільки на підставі постанови слідчого.

Органом, що здійснює повноваження щодо оголошення особи в міжнародний розшук, є Генеральний секретаріат Інтерполу. Компетентні правоохоронні органи запитуючої держави є лише ініціаторами, які діють через відповідне РА НЦБ Інтерполу. Особа оголошується у міжнародний розшук у такому порядку: ухвалення слідчим або прокурором постанови про оголошення особи в міжнародний розшук, підготовка на направлення слідчим запиту в Укрбюро Інтерполу, а саме в Департамент міжнародного поліцейського співробітництва, здійснення Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва перевірки запиту на відповідність вимогам, передбаченим чином законодавством України, міжнародними договорами та внутрішніми документами Інтерполу, направлення Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва в Генеральний Секретаріат запиту щодо публікації повідомлення в базі даних, здійснення Генеральним Секретаріатом перевірки запиту на відповідність вимогам, передбаченим Правилами Інтерполу щодо обробки інформації, внесення Генеральним Секретаріатом повідомлення, наведеного в запиті, до баз даних Інтерполу, та інформування про це всіх НБЦ Інтерполу, здійснення Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва контролю та оновленням інформації в повідомленні.

Моментом оголошення особи в міжнародний розшук є саме прийняття Генеральним секретаріатом Інтерполу циркулярного повідомлення, що відображається в інформаційній базі Інтерполу. Початком міжнародного розшуку є направлення відповідного повідомлення до РА Укрбюро Інтерполу усіх країн-учасниць. При цьому особа вважається оголошеною в міжнародний розшук лише за наявності відповідних підтверджуючих документів (довідка, витяг із бази даних Інтерполу, надсилання запиту про розшук та прийняття його до виконання іншою державою, яка не є членом Інтерполу, надсилання запиту про розшук до іншої держави на підставі двосторонньої угоди тощо). Відсутність на момент розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо особи, яка перебуває в міжнародному розшуку, відповідних підтверджуючих документів ( довідка, витяг із бази даних Інтерполу), є обґрунтованою підставою для його незадоволення.

Обов`язковою умовою для направлення правоохоронним органом запиту до РА НЦБ Інтерполу щодо міжнародного розшуку особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, є ухвалення слідчим, прокурором постанови про оголошення цієї особи в міжнародний розшук. Прийняття слідчим, прокурором відповідного процесуального рішення в рамках кримінального провадження є лише першим етапом для оголошення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, в міжнародний розшук. На підставі цього рішення в подальшому необхідно підготувати та подати на розгляд компетентного органу РА Укрбюро Інтерполу, а далі Секретаріату, запит та інші передбачені порядком документи. При цьому, рішення про оголошення міжнародного розшуку особи здійснює Генеральний секретаріат Інтерполу і лише за таких умов особа може вважатись такою, що оголошена у міжнародний розшук.

Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо (лист ВССУ №511- 550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року). З листа ВССУ випливає, що обвинуваченим, якого оголошено у міжнародний розшук, слід вважати виключно особу, яка перебуває у міжнародному розшуку, що підтверджено належним чином.

Крім того, чинним КПК України не регламентовано поняття «міжнародний розшук», не розкрито зміст зазначеного терміну та ст.335 КПК України не передбачає оголошення саме судом особи у міжнародний розшук. Разом з тим, поняття «міжнародний розшук» використовується в цьому кодексі як обов`язкова підстава для здійснення спеціального досудового розслідування чи провадження (in absentia) (ч.5 ст. 139, 297-1, 297-4, 323 КПК України). Розслідування кримінального провадження у формі спеціального досудового розслідування за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України не передбачено, (ч. 2 ст. 297-1).

Підозрюваний ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Викликався шляхом публікації судової повістки у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр».

Відтак, згідно положень ч. 8 ст. 135 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 вважається особою, яка належним чином повідомлена про виклик.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006511 від 04.08.2019 року, за підозрою ОСОБА_4 громадянина Грузії у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Приписами ч. 6 ст. 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває за кордоном та оголошена в установленому законом порядку у міжнародний розшук, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

ОСОБА_4 вважається таким, що належним чином повідомлений про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

04.08.2019 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно відомостей ДПС України щодо перетину державного кордону України, громадянином Грузії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було здійснено виїзд з території України через пункт пропуску «Бориспіль» інших відомостей стосовно перетину підозрюваним державного кордону не встановлено.

Постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 від 15.03.2024 року, ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Крім того, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про те, що для належного повідомлення про підозру ОСОБА_4 в встановленому законодавством порядку, передбаченому ст. 278 КПК України та Главою 11 КПК України, слідчим не було вжито всіх можливих заходів.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, як в змісті клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і прокурором в судовому засіданні не доведено, відповідно до вимог ч. 4 ст.189 КПК України, обставини, що вказують на наявність підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до долученої до матеріалів клопотання копії ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03.01.2024 року, якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органами досудового розслідування не вживалося додаткових процесуальних дій для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , доказів фактичного місцеперебування підозрюваного за межами території України суду надано не було, що свідчить лише про фактовість подання даного клопотання, без належних на те підстав. Більш того, звернення до суду з вказаним клопотанням виходить поза межі строку дії ухвали про дозвіл на затримання підозрюваного та яка, відповідно, не була актуальною для органу досудового розслідування тривалий час.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 відсутні обґрунтовані підстави для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами 177, 178, 183, 193, 309, 194, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: