ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8407/24
провадження № 1-кс/753/1452/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання спрокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна, по матеріалах досудового розслідування, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000613 від 07.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2024 до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна, в обґрунтування якого зазначає, що у провадженні відділу дізнання Дарницького УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000613 від 07.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.04.2024 до Дарницького УП надійшла заява від ОСОБА_6 , про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначаено, що невідомі особи здійснють неправомірні дії на земельній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому встановлено, що наказом директора Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 20.11.2023 №848 затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва індивідуального житлового будинку (садибного типу) за адресою: АДРЕСА_1 , згідно яких: 1) Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд становить 15 м, гранична поверховість об`єкта - не більше 3-х поверхів без урахування мансарди; 2) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 50%; 3) розміщення об`єкту, в тому числі приямки, вхідні групи, сходи та інші конструктивні елементи будівлі, дренажі, оглядові колодязі і мережі, що обслуговують будівлю, на ділянці поза межами охоронних зон інженерних комунікацій. Відстань від об`єкта до меж земельної ділянки не менше 1 м від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку, для нової садибної забудови відстань від межі слід встановлювати не менше 3 м. У відповідності до чинного генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, який затверджений рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804 дана земельна ділянка відноситься до території житлової садибної забудови.

Проведеним оглядом місця події від 22.04.2024, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 виявлено, що дана земельна ділянка огороджена високим металевим парканом, має вхід за допомогою металевих дверей та в`їзд за допомогою металевих воріт, які на момент огляду перебували у зачиненому стані, оглянути власне територію за парканом не надалось за можливе у зв`язку із відсутністю вільного доступу на дану земельну ділянку, однак перебуваючи перед входом видно, що на території оглядаємої земельної ділянки знаходиться об`єкт незакінченого будівництва , а саме недобудований будинок, який має ознаки наявності бетонного фундаменту, має 2 побудовані поверхи та недобудований 3 поверх. На території даної земельної ділянки наявні будівельні матеріали та будівельні інструменти.

В ході допиту у якості свідка ОСОБА_6 встановлено, що останній будучи мешканцем АДРЕСА_2 виявив, що за адресою: АДРЕСА_1 , було візуально зафіксовано спочатку знесення (демонтаж) приватного будинку, а в подальшому початок підготовчих робіт для зведення багатоквартирного будинку. В подальшому зафіксовано зведення першого поверху забудови, що становить більше 70 відсотків від загальної площі земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В ході допиту ОСОБА_6 додав, що на даний момент структура будівлі становить три поверхи та ведуться підготовчі роботи для зведення четвертого поверху, а також те, що ним через всесвітню мережу інтернет встановлено, що на різних платформах (ресурсах) таких як «Фейсбук» та інші, наявні оголошення з приводу продажу квартир, розташованих в вищевказаній забудові, крім того ОСОБА_6 зазначив, що у зв`язку з колективним резонансом, мешканці провулку Прополісний, вулиці Нектарної, вулиці Лютневої та вулиці Йоганна Вольфганга Ґете , занепокоєнні порушенням нормативного будівництва в приватному секторі, а також: порушеннями пожежних норм, екології та перевантаженням інфраструктури масиву.

Згідно із проведеним оглядом інтернет ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на вказаному інтернет ресурсі виявлено оголошення про продаж 1-кімнатної квартири 20,63 кв. м. АДРЕСА_3 за грошові кошти у сумі 13060 доларів США.

У відповідності до інформації із Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 23.04.2024 кадастровий номер земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , являється :90:250:0004 та має цільове призначення «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Площа ділянки 0,1 га. Власником даної земельної ділянки виступає ОСОБА_5 .

Постановою дізнавача від 22.02.2024 вказана земельна ділянка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000613 від 07.04.2024.

Відповідно до ст. 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм. Пунктом 6.1.14 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» визначено, що при розміщенні на земельній ділянці окремого житлового будинку або групи житлових будинків слід дотримуватися розрахункових показників граничних параметрів забудови, як відношення площі під забудовою першого поверху житлового будинку по зовнішньому контуру, включаючи нормативну ширину вимощення, лоджій, вхідних груп, а також горизонтальних проекцій виступаючих конструкцій до площі земельної ділянки, наведених у таблиці 6.2. В свою чергу відповідно до зазначеної таблиці максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки при розміщенні житлового будинку становить 50. Пунктом 6.1.31 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» передбачено, що розміщення багатоквартирних (секційних) будинків в кварталах садибної забудови не допускається. Так в порушення зазначених норм на земельній ділянці із кадастровим номером :90:250:0004 самоправно здійснюється будівництво багатоквартирного будинку на всю їх площу. Порушуючи вимоги містобудівного та земельного законодавства зазначена земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням.

Підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вказаного вище майна є те, що дана земельна ділянка є об`єктом кримінально-протиправних дій та доказом розслідуваного кримінального правопорушення. Метою арешту даного майна є збереження речових доказів.

Незастосування арешту може призвести до псування та пошкодження земельної ділянки шляхом розриття, устаткування фундаменту, подальшої незаконної забудови та інших невідворотних наслідків, які в подальшому стануть перешкодою для об`єктивного та неупередженого розслідування даного кримінального правопорушення.

Просить слідчого суддю задовольнити клопотання з вищезазначених підстав та накласти арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 із кадастровим номером :90:250:0004 площею 0,1 га, власником якої є ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із забороною відчуження, розпорядження, користування даною земельною ділянкою та забороною проведення будь-яких будівельних робіт.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити.

У судовому засіданні представник власника майна надав письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначає, що твердження прокурора у клопотанні базуються лише на свідченнях ОСОБА_6 та на тому, що вказана земельна ділянка є речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім того посилається на те, що за наслідками протиправних дій ОСОБА_6 та інших осіб щодо перешкоджання ОСОБА_5 в проведенні будівництва та доступу до земельної ділянки в провадженні Дарницького УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000692 від 25.04.2024 року, тому просить відмовити у задовленні клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення якого застосовуються на території України поряд з національним законодавством, для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно повинну слугувати не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна дотримуватись розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Зазначене твердження міститься у Рішенні «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» від 24.10.1986 року.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для надання дозволу на накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 233, 234, 235, 237, 309, 269-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000613 від 07.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1