Справа № 646/5414/24
№ провадження 1-кп/646/835/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024 м. Харків

Червонозаводського районного суду м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003011 від 06.05.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки наявні підстави, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення та ризики, передбачені пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки наслідки та ризик втечі для нього будуть розцінені як менш небезпечні, ніж покарання та процедура виконання покарання. ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може чинити тиск на свідків з метою змусити їх відмовитися під час судового розгляду від викриваючих його показань, які вони надавали на досудовому розслідуванні. Крім того, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Це призведе до втрати доказів для доведення вини ОСОБА_5 у суді та, як наслідок, до уникнення ним кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби та створить в очах військових уявну безкарність та свавілля, значно вплине на військову дисципліну підрозділу, а в очах суспільства неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян. Також прокурор вважає, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Прокурор вважає, що беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, його вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, з урахуванням особливої суспільної небезпеки його протиправних дій, для запобігання вказаним ризикам необхідно застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою як до раніше несудимої особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, якими воно обґрунтовано.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив скасувати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 та у будь-якому разі не змінювати розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Вислухавши сторони, дослідивши доводи клопотання, суд приходить до наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів та за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

У даному випадку існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12.04.2024 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави у розмірі 151400 грн.

Ухвалою Червонозаводського районног осуду м. Харкова від 20.05.2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжено на 60 днів та зменшено розмір застави на 60560 грн.

ОСОБА_5 є громадянином України, має місце проживання у Харківській області, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 ЗСУ у військовому званні «солдат».

Проаналізувавши всі встановлені обставини, суд приходить до висновку, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду з урахуванням тяжкості обвинувачення та особистої ситуації ОСОБА_5 , який не має настільки міцних та стійких соціальних зв`язків за місцем проживання та місцем несення військової служби, які були б гарантією від ризику втечі. Крім того, обвинувачений не має місця проживання у м. Харкові та не має соціальних зв`язків за місцем судового провадження.

З огляду на обставини інкримінованого обвинувачення та тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведення його винуватості, цей ризик є дуже високим.

Що стосується інших ризиків, то вони стороною обвинувачення не доведені.

Так, прокурор у клопотанні не зазначає конкретних обставин, які б свідчили про наявність ризику вчинення обвинуваченим незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Також нічим не обґрунтований ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки сторона обвинувачення не вказує конкретні обставини, які б підтверджували, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Нічим не підтверджений ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення. Що стосується доводів прокурора про можливість продовження обвинуваченим кримінального правопорушення, яке йому інкримінується у цьому кримінальному провадженню, то вони є помилковими, оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення закінченого злочину, а не замах на його вчинення.

Крім того, у клопотанні прокурора не конкретизовано, як обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також обставини, які про це свідчать.

Суд вважає хибними доводи сторони обвинувачення про те, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну поведінку обвинуваченого, призведе до втрати доказів для доведення вини ОСОБА_6 у суді та, як наслідок, до уникнення ним кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби та створить в очах військових уявну безкарність та свавілля, значно вплине на військову дисципліну підрозділу, а в очах суспільства неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян.

Так, запобіжний захід не є мірою покарання, а є видом заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, не можна підміняти поняття «обґрунтована підозра» у вчиненні інкримінованого злочину та «доведеність вини» у його вчиненні. Це суперечить принципу презумпції невинуватості та призводить до порушення права особи на захист.

Суд, оцінюючи факти на предмет наявності обґрунтованої підозри, не може робити передчасний висновок про винуватість особи.

Проте, наявність обґрунтованої підозри та дуже високого ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду є підставами для продовження застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 314-316, 331, 336, 369-372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 30 серпня 2024 року включно,

Строк дії ухвали до 30.08.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1