печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого, в ході проведення обшуку від 04.06.2024, майна у кримінальному провадженні № 0000085 від 11.04.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого, в ході проведення невідкладного обшуку від 04.06.2024, майна у кримінальному провадженні № 0000085 від 11.04.2024, за місцем роботи (службового кабінету) ОСОБА_4 , який розташований на 3-му поверсі адміністративної будівлі Київської міської ради (КМДА), за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36:

1.Мобільний телефон Apple iPhone, кольору Spase Gray, на сім-тримачу якого відображений номер НОМЕР_1 , із установленою сім-картою, на якій відображено номер НОМЕР_2 .

2.Мобільний телефон Apple iPhone, чорного кольору, на сім-тримачу якого відображений номер НОМЕР_3 , із установленою сім-карткою, на якій зображено номер НОМЕР_4 .

3.Мобільний телефон Apple iPhone, червоного кольору, на сім-тримачу якого відображений номер НОМЕР_5 , без наявності сім-картки.

4.Планшет iPad, модель А2377 , s/n N2QQDW9QD6 .

5.Ноутбук MacBook, модель А1534 , s/n C02SMOH26THV.

6.Паперовий конверт, на якому відображено рукописний напис «ОФІС».

7.Грошові кошти:

-8500 (вісім тисяч п`ятсот) доларів США (85 купюр номіналом по 100 доларів США);

-30 300 (тридцять тисяч триста) гривень (58 купюр номіналом по 500 грн., 1 купюра номіналом 1000 грн., 1 купюра номіналом 200 грн., 5 купюр номіналом 20 грн.).

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 04.06.2024 з метою збереження майна ОСОБА_4 здійснено невідкладний обшук за вищевказаною адресою, під час виконання якого вилучено особисте майно ОСОБА_4 , якому нічого не загрожувало, на яке не надавався дозвіл на вилучення, тобто без ухвали слідчого судді та на яке до цього часу не накладено арешт.

Відповідно до частини 1 статті 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Таким чином, відшуканню та вилученню підлягають виключно знаряддя кримінального правопорушення.

Скаржник зазначає, що все вилучене майно, не є знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення, не містить ознак вчинення кримінального правопорушення, не набуте злочинним шляхом та взагалі немає жодного відношення до даного кримінального провадження.

Особа, яка звернулась зі скаргою, в судове засідання не з`явилась. На адресу суду надійшла заява представника власника майна ОСОБА_3 , відповідно до змісту якої останній просить розглянути скаргу за його відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі, скаргу просить задовольнити.

У судове засідання представник органу досудового розслідування не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду повідомлений належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Територіальним управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000085 від 11.04.2024.

04.06.2024 в рамках кримінального провадження № 0000085 було проведено невідкладний обшук, за місцем роботи (службового кабінету) ОСОБА_4 , який розташований на 3-му поверсі адміністративної будівлі Київської міської ради (КМДА), за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36 , в ході якого вилучено особисте майно ОСОБА_4 .

Як вбачається зі скарги, вказане майно набуте законним способом, разом з тим володільцю майна не надано документів, на підставі яких було здійснено вказаний обшук, а також наразі відсутні підстави для подальшого утримання майна.

24.06.2024 скаржником подані доповнення до скарги, до яких додано відповідь в.о. голови Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 07.06.2024 за вих. № 04/2361/2024, з якої вбачається, що сторона обвинувачення не зверталась до суду з клопотанням про арешт вказаного тимчасово вилученого майна.

Вказане підтверджує те, що слідчий у вказаному кримінальному провадженні незаконно утримує вилучене 04.06.2024 під час обшуку майно ОСОБА_4 .

Скаржник звертає увагу, що будь-які слідчі та процесуальні дії з майном ОСОБА_4 , що має статус тимчасово вилученого, є незаконними та тягнуть за собою відповідні правові наслідки.

Наявність особистих грошових коштів, які були вилучені 04.06.2024 в ОСОБА_4 , підтверджується декларацією ОСОБА_4 за 2023 рік з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З урахуванням вищезазначеного, вбачається триваюче, безпідставне та необґрунтоване утримання майна ОСОБА_4 без наявності доказів, що б підтверджували законність таких дій зі сторони слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, у кримінальному провадженні № 0000085 від 11.04.2024.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої воно вилучене у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: якщо клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна не було подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 р., де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Cтаттею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994р., Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Отже, все майно, вилучене під час обшуку, має статус тимчасово вилученого майна безвідносно того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання. З метою ж недопущення необґрунтованого обмеження права власності особи під час кримінального провадження законодавцем визначений строк, у межах якого слідчий/прокурор зобов`язані звернутись із клопотанням про його арешт. Або ж у іншому випадку якнайшвидше повернути таке майно власнику.

Суд приймає до уваги той факт, що арешт на тимчасово вилучене майно в порядку та на підставах, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме - не пізніше наступного дня - накладено у передбаченому законом порядку не було.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні майна, оскільки вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 чи іншого слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000085 від 11.04.2024 року вчинити дії, а саме - негайно повернути ОСОБА_4 або його представнику тимчасово вилучене майно під час невідкладного обшуку, проведеного 04.06.2024 року за місцем роботи (службового кабінету) ОСОБА_4 , який розташований на 3-му поверсі адміністративної будівлі Київської міської ради (КМДА), за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, а саме:

1.Мобільний телефон Apple iPhone, кольору Spase Gray, на сім-тримачу якого відображений номер НОМЕР_1 , із установленою сім-картою, на якій відображено номер НОМЕР_2 .

2.Мобільний телефон Apple iPhone, чорного кольору, на сім-тримачу якого відображений номер НОМЕР_3 , із установленою сім-карткою, на якій зображено номер НОМЕР_4 .

3.Мобільний телефон Apple iPhone, червоного кольору, на сім-тримачу якого відображений номер НОМЕР_5 , без наявності сім-картки.

4.Планшет iPad, модель А2377 , s/n N2QQDW9QD6.

5.Ноутбук MacBook, модель А1534 , s/n C02SMOH26THV.

6.Паперовий конверт, на якому відображено рукописний напис «ОФІС».

7.Грошові кошти:

-8500 (вісім тисяч п`ятсот) доларів США (85 купюр номіналом по 100 доларів США);

-30300 (тридцять тисяч триста) гривень (58 купюр номіналом по 500 грн., 1 купюра номіналом 1000 грн., 1 купюра номіналом 200 грн., 5 купюр номіналом 20 грн.).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1