Провадження 1-в/193/36/24
У Х В А Л А

іменем України

20 лютого 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області подання начальника Криворізького районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_4 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Мелітопольського району Запорізької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 ,

про звільнення від відбування покарання

у зв`язку із закінченням іспитового строку,

В С Т А Н О В И В:

17.01.2024 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане подання, в обгрунтування якого начальник Криворізького районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_4 вказує, що вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2021 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки. При цьому, на підставі ст. 75, 76 КК України він був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням таких обов`язків, зокрема періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вищевказаний вирок надійшов на виконання до органу пробації 29.03.2022.

За викликом до уповноваженого органу з питань пробації засуджений з`явився своєчасно, де йому було роз`яснено умови та порядок відбування покарання з випробуванням та наслідки його ухилення від покладених на нього обов`язків, а також постановою встановлено дні явки на реєстрацію.

06.09.2022 засуджений ОСОБА_5 зник з місця проживання, у зв`язку з чим органом пробації здійснювались першочергові заходи його розшуку, однак встановити його місце знаходження не вдалось.

30.11.2022 працівниками СКП ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області останнього оголошено в державний розшук та заведено розшукову справу № 81722004.

Встановити його місце знаходження так і не вдалось, під час іспитового строку засуджений до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Встановлений іспитовий строк закінчився 25.11.2023, у зв`язку з чим представник пробації просить суд звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2021 покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку та не вчинення ним нового злочину.

Представник Криворізького РС №1 філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 у судовому засіданні подання підтримала і просила його задовольнити

Прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду справи заперечував проти задоволення цього подання, посилаючись на відсутність для цього підстав.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду від нього не надходило.

В силу вимог абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду цього подання.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

Згідно п.9 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є: закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч.2 ст.76 КК України; виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ч.1 ст.76 КК України; а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Згідно з КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Судом встановлено, що вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2021 ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнена з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та з покладанням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З метою виконання вказаного вироку суду, засудженого ОСОБА_5 взято на облік та ознайомлено з порядком та умовами відбуття покарання з випробуванням, а 13.04.2022 ОСОБА_5 роз`яснено обов`язки, покладенні на нього Софіївським районним судом Дніпропетровської області, що підтверджено підпискою.

Отже, достовірно знаючи про обов`язок періодично з`являтися на облік до Криворізького районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , з 16.08.2022 жодного разу не з`являвся до органу пробації на реєстрацію.

У зв`язку із чим з метою встановлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 працівниками СКП ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області було оголошено у розшук та відповідно заведено розшукову справу за № 81722004 (а.с. 88).

Представником пробації ОСОБА_4 проведено відповідну перевірку на предмет притягнення його до кримінальної відповідальності, за результатами якої сформовано відповідну довідку, зі змісту якої вбачається, що станом на 19.01.2024 встановлено, що ОСОБА_5 не притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 83-85).

Отже, хоча випробувальний термін закінчився, однак в період іспитового строку ОСОБА_5 допустив порушення, покладених на нього обов`язків, зокрема не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не повідомив про зміну місця проживання.

Одночасно слід вказати, що сам же факт спливу строку, на який засудженого ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання, не може бути беззаперечною підставою для звільнення його від призначеного покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначені обставини свідчать про невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, а відтак і про небажання стати на шлях виправлення.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що подання начальника Криворізького районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку засудженого ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 78 КК України, керуючись ст. 371, 372, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Криворізького районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про звільнення ОСОБА_5 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду на протязі семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровській області.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 22.02.2024 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Суддя ОСОБА_1