УХВАЛА

18 березня 2024 року

м. Київ

справа № 646/5322/23

провадження № 51-443 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2023 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року,

встановив:

За вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Цим вироком вирішено питання щодо арешту, долі речових доказів та процесуальних витрат.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 поза межами строку на касаційне оскарження (12 березня 2024 року) звернувся із касаційною скаргою, у якій просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Крім того, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому, це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Як убачається із доданих до касаційної скарги копій судових рішень, оскаржувана ухвала апеляційного суду була постановлена 30 листопада 2023 року за участю захисника ОСОБА_4 та його підзахисного ОСОБА_5 .

Однак, з касаційною скаргою захисник ОСОБА_4 звернувся 12 березня 2024 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що в межах строку на касаційне оскарження вже звертався з касаційною скаргою до суду, однак ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2024 року йому було повернуто скаргу з усіма доданими до неї матеріалами у зв`язку з тим, що він не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду від 29 січня 2024 року про залишення його касаційної скарги без руху. Звертаючись з теперішньою касаційною скаргою, захисник зазначив, що усунув недоліки своєї попередньої скарги, а тому таку підставу вважає належною для поновлення йому строку на касаційне оскарження судових рішень.

Проаналізувавши клопотаннязахисника ОСОБА_4 , колегія суддів дійшла висновку, що воно не містить обґрунтованих підстав, а наведена ним причина пропуску строку, а саме: усунення недоліків попередньої скарги при повторному зверненні, не є поважною, щоб поновлювати строк на касаційне оскарження судових рішень для подачі нової касаційної скарги.

Інших аргументів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження у клопотанні захисника не наведено.

Також, слід зазначити, що захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 скористався правом на оскарження судових рішень щодо останнього, адже дійсно звертався до касаційного суду в межах строку на касаційне оскарження та був обізнаний про необхідність усунення недоліків його касаційної скарги, однак вказівок касаційного суду не виконав, внаслідок чого його касаційну скаргу було повернуто.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст.429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2023 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року щодо ОСОБА_5 .

Повернути касаційну скаргу захиснику ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3