Справа № 570/2248/18
номер провадження 1-кп/570/7/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №00000247 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Клевань, Рівненського району Рівненської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого відповідно до положень ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 в порушення вимог п. 12 інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, незаконно придбав без передбаченого законом дозволу, нестандартну вогнепальну зброю, а саме стартовий пістолет «Retay PT-24» калібру 9 мм Р.А.К., який невстановленою особою, за невстановлених обставин, шляхом видалення захисного елементу з каналу ствола та блокування газовідвідного отвору за допомогою стороннього предмету (заклепки) перероблено саморобним способом на нестандартну одноствольну, короткоствольну гладкоствольну багатозарядну вогнепальну зброю, що придатна для проведення окремих пострілів.

В подальшому, ОСОБА_4 переніс знайдений пістолет до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав в підсобному приміщені і зберігав без передбаченого законом дозволу, з моменту придбання до 12 год. 00 хв. 24 лютого 2018 року, тобто до моменту вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку.

18 березня 2024 року між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Таким чином, дії ОСОБА_4 у виді носіння, придбання, зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх фактичних обставин інкримінованого йому злочину.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання його буде звільнено з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України. .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Судом перевірено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання. Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Даних про обставини, що негативно характеризують підсудного матеріали справи не містять. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Питання про судові витрати, що підтверджені документально, суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України, питання про долю речових доказів - на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 березня 2024 року, укладену між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судових експертиз - 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень.

Речові докази по справі чотири диски CD-R - залишити в матеріалах кримінального провадження, решту речових доказів - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.4 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1