04.04.2024 Єдиний унікальний № 371/165/20
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/165/20

Провадження № 1-кп/371/19/24

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000042, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Краматорськ Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , має повну вищу освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України,

У С Т А Н О В И В :

За обставинами кримінального правопорушення, обвинуваченого ОСОБА_4 згідно нкаказу ГУ НП в Київській області № 309о/с від 23.06.2016 призначено на посаду слідчого слідчого відділення Миронівського ВП ГУ НП в Київській області.

У період часу з 22.05.2017 до 30.09.2017 ОСОБА_4 , який займав посаду слідчого слідчого відділення Миронівського ВП ГУ НП в Київській області та був службовою особою, на підставі доручення т.в.о. начальника слідчого відділення Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 від 22.05.2017 про проведення досудового розслідування, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000218, відомості про яке внесені 22.05.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення майна, поєднаного з проникненням у домоволодіння ОСОБА_6 .

На початку вересня 2017 року, за невстановлених досудовим розслідувань обставин, в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000218 у слідчого ОСОБА_4 виник умисел на складання документу у виді протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.09.2019, без участі останнього, та внесення в його зміст завідомо неправдивих відомостей.

На виконання вказаного протиправного умислу, направленого на складання службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу та внесення до нього завідомо неправдивих відомостей, слідчий ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням період часу та місці склав завідомо неправдивий процесуальний документ у виді протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000218, вчинив вказані дії без участі останнього та вніс у вступну частину протоколу завідомо неправдиві відомості про проведення 07.09.2019 допиту потерпілого ОСОБА_6 в період часу з 19.00 год до 19.20 год за його участі, та в описову частину вказаного протоколу - відомості про надання ОСОБА_6 показів щодо викраденого в нього майна.

Відповідно до висновку проведеної у кримінальному провадженні судово-почеркознавчої експертизи від 30.08.2019, підписи від імені ОСОБА_6 в графах «Потерпілий», « ОСОБА_6 » у протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.09.2017 виконані не ОСОБА_6 , а іншою особою; підписи від імені ОСОБА_4 в графах «Допитав», «Слідчий» у протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.09.2017 виконані ОСОБА_4 ; рукописний текст у протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.09.2017 виконаний ОСОБА_4 .

Крім того, на початку вересня 2017 року, за невстановлених досудовим розслідувань обставин, у слідчого ОСОБА_4 , в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000218, з метою проведення судово-товарознавчої експертизи, виник умисел на використання завідомо підробленого документу у виді протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.09.2017.

На виконання вказаного протиправного умислу, направленого на використання завідомо підробленого документу, слідчий ОСОБА_4 08.09.2017, перебуваючи у приміщенні Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Миронівка, вулиця Лєрмонтова, 20, у кримінальному провадженні № 0000218, на підставі ст.ст. 110, 242, 243 КПК України, з метою проведення судово-товарознавчої експертизи, виніс постанову про призначення судово-товарознавчої експертизи, додатком до якої використав завідомо підроблений документ у виді протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.09.2017, які скерував до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судово-товарознавчої експертизи.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 30.08.2019, підписи від імені ОСОБА_6 в графах «Потерпілий», « ОСОБА_6 » у протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.09.2017 виконані не ОСОБА_6 , а іншою особою; підписи від імені ОСОБА_4 в графах «Допитав», «Слідчий» у протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.09.2017 виконані ОСОБА_4 ; рукописний текст у протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.09.2017 виконаний ОСОБА_4 .

Наприкінці вересня 2017 року, за невстановлених досудовим розслідувань обставин, у слідчого ОСОБА_4 в ході здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000218 повторно виник умисел на складання повідомлення ОСОБА_10 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 , протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_6 , без участі останнього, та внесення в їх зміст завідомо неправдивих відомостей.

Реалізовуючи вказаний протиправний умисел, направлений на складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до них завідомо неправдивих відомостей, слідчий ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням період часу та місці, склав завідомо неправдивий протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 від 30.09.2017, протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_6 від 30.09.2017, повідомлення ОСОБА_10 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017, без участі останнього, та вніс до вказаних документів завідомо неправдиві відомості, що полягали у повідомленні про завершення досудового розслідування та проведенні ознайомлення потерпілого ОСОБА_6 з матеріалами кримінального провадження № 0000218.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 30.08.2019, підписи від імені ОСОБА_6 в графах «Потерпілий», « ОСОБА_6 » у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 від 30.09.2017, протоколі ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_6 від 30.09.2017, повідомленні ОСОБА_10 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017 виконані не ОСОБА_6 , а іншою особою; підписи від імені ОСОБА_4 в графах «Допитав», «Слідчий» у протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 від 30.09.2017, протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_6 від 30.09.2017 виконані ОСОБА_4 ; рукописний текст у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 від 30.09.2017, протоколі ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_6 від 30.09.2017, повідомленні ОСОБА_10 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017 виконаний ОСОБА_4 .

Наприкінці вересня 2017 року, за невстановлених досудовим розслідувань обставин, у слідчого ОСОБА_4 , в ході здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000218, виник умисел на використання завідомо підроблених документів у виді повідомлення ОСОБА_10 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017, протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 від 30.09.2017, протоколу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_6 від 30.09.2017.

На виконання вказаного протиправного умислу, направленого на використання завідомо підробленого документу, слідчий ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, перебуваючи у приміщенні Миронівського ВП, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 використав завідомо підроблені документи, зокрема долучив до матеріалів кримінального провадження № 0000218 повідомлення ОСОБА_10 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017, протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 від 30.09.2017, протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_6 від 30.09.2017 та разом зі складеним обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування скерував прокурору у кримінальному провадженні - начальникові Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_11 на затвердження. Вказані документи надійшли до Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури 02.10.2017 за № 36-02-10784 вх.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 30.08.2019, підписи від імені ОСОБА_6 в графах «Потерпілий», « ОСОБА_6 » у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 від 30.09.2017, протоколі ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_6 від 30.09.2017, повідомленні ОСОБА_10 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017 виконані не ОСОБА_6 , а іншою особою; підписи від імені ОСОБА_4 в графах «Допитав», «Слідчий» у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 від 30.09.2017, протоколі ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_6 від 30.09.2017 виконані ОСОБА_4 ; рукописний текст у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 від 30.09.2017, протоколі ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_6 від 30.09.2017, повідомленні ОСОБА_10 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017 виконаний ОСОБА_4 .

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України. Правова кваліфікація кримінальних правопорушень складання завідомо неправдивого офіційного документа, внесення до нього завідомо неправдивих відомостей та використання завідомо підробленого документа.

В ході судового розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав письмове клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого підтримав подане клопотання.

Обвинувачений не заперечив проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, пояснив, що не ухилявся від слідства і суду та не вчинив нового злочину, вважає наявними підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки сплив строк давності, розуміє наслідки закриття кримінального провадження з таких правових підстав.

Частиною 4 ст. 286 КПК України встановлено, що в разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися.

Передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує прийняття відповідного рішення на підставі згоди потерпілого на таке звільнення, тому клопотання розглянуто без з`ясування позиції вказаних учасників судового провадження.

Розглянувши заявлене клопотання, зясувавши позиції учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

По закінченню зазначеного строку, обвинувачений має право заявити відповідне клопотання про закриття кримінального провадження. В такому разі суд, який здійснює судове слідство кримінального провадження буде зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Імперативні вимоги закону щодо закриття кримінального провадження підтвердив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19, у постанові від 06.12.2021 у справі № 521/8873/18, провадження № 51-413 кмо 21.

У вказаних справах Суд відзначив, що звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності є обовязковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Верховний Суд констатував, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обовязком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності. На суд покладено імперативний обовязок звільнення особи від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

З огляду на положення ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Згідно з відомостями обвинувального акту, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 358 КК України та ч. 1 ст. 366 КК України, вчинені не пізніше 02.10.2017. З моменту вчинення кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , минуло більше трьох років.

Судом встановлено, що від слідства та суду ОСОБА_4 не ухилявся і у даному кримінальному провадженні не мали місця обставини, передбачені ч. 2 та ч. 3 ст. 49 КК України, які б зупиняли або переривали перебіг давності.

Наведені обставини вказують на те, що строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності закінчився. Докази вчинення ОСОБА_4 нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину відсутні.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України у зв`язку зі спливом строків давності є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Судом встановлено, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Відносно заявленого потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону. Цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності, заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення моральної шкоди необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Згідно з правилами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У кримінальному провадженні отримано висновок експертного дослідження у виді судової почеркознавчої експертизи № 239/1 від 30.08.2019 в розмірі 4710 гривень.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12.09.2022 по справі 203/241/17 дійшла висновку, що в разі, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи наведені висновки Обєднаної палати ККС ВС, процесуальні витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 100, 285, 286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000042, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 право пред`явити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 4710 (чотири тисячі сімсот десять) гривень віднести на рахунок держави.

На підставі ст. 100 КПК України, після набрання ухвалою чинності вирішити долю речових доказів:

Протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.09.2017 на 4 арк, протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 від 30.09.2017 на 4 арк., протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_6 від 30.09.2017 на 1 арк., повідомлення ОСОБА_10 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017 на 1 арк., які подані стороною обвинувачення до суду та зареєстровані за реєстраційним номером НОМЕР_1 , залишити на зберігання у матеріалах судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд протягом семи діб з дня оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1