Справа № 364/194/24
Провадження № 1-кс/364/12/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 року селище Володарка

Слідчий суддя Володарського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володарка, скаргу ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову по зміні підслідності проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000015 від 10.01.2017,

встановив:

27.03.2024 до Володарського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_4 на рішення прокурора № 50/1-29 вих 24 від 21.03.2024 року Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури в кримінальному провадженні № 0000015 від 10.01.2017 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про відмову зміни підслідності по даному кримінальному провадженні. В обґрунтуванні скарги зазначає, що в 2023 році дане кримінальне провадження передано в СД Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області після відсторонення дізнавача ОСОБА_5 СД Володарського відділення № 4 Білоцерківського РУП за неефективну робу. Оскільки в 2024 році в СД Володарського відділення № 4 Білоцерківського РУП на роботу прийнято іншого дізнавача, що згідно ст. 218 КПК України є підставою зміни підслідності і місця досудового розслідування у даному кримінальному провадженні по юрисдикції вчинення кримінального провадження в селищі Володарка вул. Армійська, 4, а саме: Володарський відділ обслуговування громадян № 15 ГУ ПФУ в Київській області, тому він 19.03.2024 року звернувся до Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури з клопотання про зміну підслідності по даному кримінальному провадженні. Окрім цього, ОСОБА_4 вказує, що він є особою похилого віку та не має змоги їздити до м. Біла Церква Київської області, а тому на оскільки він є потерпілим та на підставі ст. ст. 303-307 КПК України просить суд скасувати рішення № 50/1-29 вих 24 від 21.03.2024 року прокурора про відмову по зміні підслідності місця проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні з СД Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області до СД Володарського відділу № 4 Білоцерківського РУП. Зобов`язати начальника Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_6 згідно ст. 218 КПК України звернутися до начальника СД Білоцерківського РУП ГУ НП в Київської області про передачу кримінального провадження № 0000015 від 10.01.2017 в 3-х томах до Володарського відділення №4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що скаргу підтримує, посилаючись на обставини викладені в скарзі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, заслухавши доводи скаржника, прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зокрема, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження і цей перелік є вичерпним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогамистатті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченимиглавою 39цього Кодексу.

Статтею 19 Конституції України імперативно передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 звернулася до начальника Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури з клопотанням яким просив змінити місце проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні № 0000015 з СД Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області до СД Володарського відділу № 4 Білоцерківського РУП, так як юрисдикція вчиненого кримінального правопорушення знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно до ст. 218 ч.5 і ч. 6 КПК України звернутися до начальника СД Білоцерківського РУП ГУ НП в Київської області про передачу кримінального провадження № 0000015 від 10.01.2017 в 3-х томах до Володарського відділення №4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

В судовому засіданні встановлено, що порушене перед прокурором, скаржником у клопотанні питання, стосувалося тільки зміни підслідності досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 36 КПК України, Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень КПК України, зокрема закріплених в ст. 303 КПК України, бездіяльність, яка підлягає оскарженню, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Чинний КПК України не містить також повноважень слідчого судді на визнання протиправною бездіяльності прокурора, яка, відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, не є предметом оскарження під час досудового розслідування.

Матеріали поданої скарги свідчать, що ОСОБА_4 не погоджується із тим, що процесуальний прокурор в рамках кримінального провадження № 0000015 від 10.01.2017 не вбачає обставин, які б свідчили про необхідність визначення іншої підслідності, на що вказує долучена до скарги відповідь прокурора (а.с. 3).

Слідчий суддя також враховує, що ч.1 ст.36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Тобто, у скарзі ОСОБА_4 не йдеться про ту бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, не йдеться у цій скарзі й про інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які, відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, оскаржуються під час досудового розслідування.

Таким чином можливість самостійного оскарження слідчому судді постанови прокурора про зміну підслідності здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні КПК України не передбачена, а відтак, слідчий суддя не наділений повноваженнями для прийняття рішення, яким фактично зобов`язати прокурора змінити підслідність в кримінальному провадженні № 0000015 від 10.01.2017 у зв`язку з цим не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову по зміні підслідності проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000015 від 10.01.2017, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1