Справа №210/1189/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003613 від 07.12.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

- 06.12.2021 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 11.10.2022 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 31.03.2023 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.121 , ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2016 року приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , за попередньою змовою з особою 1, матеріали якої виділені в окреме провадження, та з особою 2, матеріали якого виділені в окреме провадження, прибув до помешкання потерпілого ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Діючи відповідно до раніше придуманого злочинного плану, щодо заволодіння майном ОСОБА_6 , з особою 1, матеріали якої виділені в окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, з метою потрапити до приміщення квартири потерпілого ОСОБА_6 , вигадала історію про те, що вона неначебто шукає свою знайому на ім`я ОСОБА_7 , яку нібито силою утримують в зазначеній квартирі, та розповіла цю вигадану історію потерпілому ОСОБА_6 який не підозрюючи злочинного умислу в діях з особи 1, матеріали якої виділені в окреме провадження, повіривши у вигадану нею історію, відчинив вхідні двері квартири. Використовуючи момент несподіваності, із застосуванням фізичного насильства, яке виразилося у поштовхах руками потерпілого проникла до приміщення квартири останнього, де почала попередній огляд речей і предметів з метою подальшого заволодіння ними. Цього часу, в приміщення квартири ОСОБА_6 проникли з особа 2, матеріали якого виділені в окреме провадження та ОСОБА_3 , які також почали огляд квартири з метою відшукання речей і предметів. Тим часом ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні кімнати вказаної квартири, від`єднав дроти живлення та заволодів належним потерпілому ОСОБА_6 телевізором марки LG 32LF2510, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 4900 гривень. Потерпілий ОСОБА_6 у свою чергу, побачивши злочинні дії ОСОБА_3 , почав вимагати від нього щоб той не чіпав його майно, та щоб нападники покинули приміщення його квартири, але з особа 2, матеріали якого виділені в окреме провадження не зважаючи на зауваження потерпілого, не реагуючи на вимогу покинути приміщення його квартири, з метою придушення опору з боку потерпілого ОСОБА_8 , почав наносити йому удари кулаками по голові та вимагати від нього гроші. Потерпілий ОСОБА_6 , будучи наляканий, усвідомлюючи небезпеку для свого життя та здоров`я віддав гроші у сумі 450 гривень. Тоді з особа 1, матеріали якої виділені в окреме провадження, продовжуючи огляд квартири з метою відшукання речей і предметів, заволоділа належними ОСОБА_6 грошовими коштами у сумі 3500 гривень, які знайшла у серванті. Під час подальшого перебування у квартирі ОСОБА_6 , вони заволоділи мобільним телефоном марки Samsung GT-E1080W, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, становить 176,67 гривень, мобільним телефоном марки Samsung GT-E1200 вартістю 250 гривень, а також банківськими картками, а саме карткою банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , оформленою на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , карткою банку «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , оформлену на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яких в подальшому з особами 1 та 2 матеріали яких виділені в окреме провадження, зняли грошові кошти у сумі 1500 гривень та 1000 гривень відповідно. Після чого, потерпілий ОСОБА_6 намагаючись позбавитись нападників, узяв в руки кухонну сокиру для рубки м`яса, та погрожуючи нею почав вимагати від нападників покинути приміщення його квартири. У свою чергу ОСОБА_3 та з особа 1, матеріали якої виділені в окреме провадження з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_6 , повалили на підлогу останнього та разом із з особою 2, матеріали якого виділені в окреме провадження почали бити його руками та ногами, нанісши не менш як 10 ударів по голові, тулубу та кінцівках. Після чого з особа 2, матеріали якого виділені в окреме провадження, тупою частиною сокири для рубки м`яса почав наносити удари потерпілому ОСОБА_6 по верхніх та нижніх кінцівках погрожуючи при цьому останньому, з метою подолання опору потерпілого, наніс один удар тупою частиною дерев`яного табурету по потиличній частині голови потерпілого. Таким чином подавив волю потерпілого до опору, та продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри, висунув вимогу негайно повідомити йому коди вказаних вище банківських карток. Потерпілий ОСОБА_6 , реально сприймаючи погрозу застосування насильства, небезпечного для свого життя та здоров`я, усвідомлюючи небезпеку ситуації, повідомив нападникам паролі від банківських карток. Потерпілому ОСОБА_6 , завдані тілесні ушкодження: різана рана 1-го пальця лівої кисті, що згідно висновку експерта по проведенню судово-медичної експертизи №196 від 06.02.2017 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день); тілесні ушкодження: ділянок забою м`яких тканин, синців голови, обличчя, лівої верхньої кінцівки, саден голови, обох верхніх кінцівок, що згідно висновку вказаної вище експертизи за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів. Після вчинення злочину, утримуючи зазначене вище викрадене майно, ОСОБА_3 з особами 1 та 2, матеріали яких виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 11776,67 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 з метою заволодіння його майном визнає повністю, вказує що йому запропонували прийти до потерпілого його друзі, з якими він вживав напої. В обвинувальному акті обставини викладені вірно, просить строго не наказувати.

На момент розгляду справи, потерпілий ОСОБА_10 помер, потерпілий ОСОБА_6 не виявив бажання прибути в судове засідання, просив справу розглядати без його участі.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому сторонам кримінального провадження роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.

Враховуючи викладене, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, не працевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий.

Відповідно до судово-психіатричної експертизи № 19 від 31.12.2017 року ОСОБА_3 хворіє на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав і на теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє на теперішній час психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання декількох психоактивних речовин та алкоголю. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) керувати ними, приймати участь у слідчих діях та судовому засіданні. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Пом`якшуючою покарання обставиною є визнання вини, обставин, яка обтяжує покарання, судом не встановлено.

Суду не надані докази про наявність такої пом`якшуючої покарання обставин, як щире каяття. Згідно висновків Великої Палати Верховного суду, які містяться у постанові від 27 листопада 2019 року (кримінальне провадження 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак матеріали кримінального провадження не містять даних про намагання обвинуваченим відшкодувати завдані злочином збитки, бажання виправити наслідки вчиненого.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку про призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції обвинувачення та вважає неможливим обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі або інший вид покарання. Призначення іншого покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру скоєного злочину, особі обвинуваченого, принципу індивідуалізації покарання, його суспільній небезпеці. Обрана судом міра покарання у виді позбавлення волі, проте не на мінімальний строк покарання повинна, на думку суду, належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив даний злочин до ухвалення вироку Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2023 року за ч. 1 ст. 121 , ч.4 ст. 70 КК України за яким призначено покарання 6 років позбавлення волі, суд вважає доцільним визначити покарання обвинуваченому із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання.

У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати з моменту затримання 15.09.2021 року, відповідно до вироку Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2023 року.

27.12.2016 року у даному кримінальному провадженні обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, 09.10.2019 року запобіжний захід змінений на домашній арешт.

Враховуючи положення ч.1 ст.5 КК України, суд вважає необхідним, застосувати положення ч.5 ст.72 КК України, у редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII, що діяла до 21.06.2017 року, і зарахувати до строку покарання обвинуваченому ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в період з 27.12.2016 року по день зміни запобіжного заходу, тобто до 09.10.2019 року.

Питання про долю речових доказів слід вирішити під час прийняття рішення у кримінальному провадженні № 212/2700/23 щодо особи, матеріли відносно якої виділені в окреме провадження, у зв`язку з розшуком обвинуваченої.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років із конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2023 року, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 покарання вісім років та одинадцять місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

Зарахувати ОСОБА_3 до строку відбуття покарання строк перебування під вартою, а саме: з 27.12.2016 року до 09.10.2019 року, з урахуванням вимог норми ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання з 15.09.2021 року.

Тимчасово залишити обвинуваченого ОСОБА_3 в умовах Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками провадження. Обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1