Справа № 649/1432/19
Номер провадження 1-в/954/44/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника сектору № 22 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Великолепетиського районного суду Херсонської області від 16.01.2020 року,

встановив:

Начальник сектору № 22 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернулася до суду з вищевказаним поданням. В обгрунтування подання вказує на те, що вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 16.01.2020 ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, із призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вирок надійшов на виконання до органу пробації. Після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили ОСОБА_4 не було підтверджено сплату штрафу шляхом пред`явлення підтверджуючого документа. В період відбування покарання 18.03.2020 до Великолепетиського районного суду Херсонської області було скеровано подання для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України. 27.04.2020 на адресу сектору надійшла ухвала суду від 13.04.2020, відповідно до якої у задоволенні подання відмовлено. Просить звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду подання, просить розглянути подання без його участі.

У судове засідання засуджений не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд подання без її участі, не заперечує щодо задоволення подання.

Вивчивши подання, врахуваши думку прокурора, яка не заперечувала щодо задоволення подання представника органу пробації, суд дійшов до висновку, що подання підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Встановлено, що вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 16.01.2020 ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, із призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподантковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вирок вступив в законну силу 18.02.2020. Після набрання вироком законної сили засуджений штраф не сплатив.

Після отримання вироку суду на виконання та з метою повідомлення засудженого про необхідність сплати призначеного розміру штрафу органами з питань пробації ОСОБА_4 за адресою, зазначеною у судовому рішенні, надіслано відповідне повідомлення. Після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили ОСОБА_4 не було підтверджено сплату штрафу шляхом пред`явлення підтверджуючого документа.

За даними вимоги управління інформаційних технологій ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності на території, підконтрольній Україні, не притягувався.

Криміналье законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки давності виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст. 80 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Отже, строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.

Статтею 53 КК України передбачено поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, стаття 389 КК України передбачає наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.

Проте, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є злочином. Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку. Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дія або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Ухиленням від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст.389 КК України ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність. Сюди не відносяться випадки, коли вирок не був виконаний з незалежних від засудженого причин (неналежне виконання своїх обов`язків працівниками державних органів, зміна чинного законодавства щодо визначення компетентних органів, які повинні виконувати покарання тощо).

Сама по собі несплата штрафу не свідчить про ухилення від виконання вироку, достовірних доказів того, що ОСОБА_4 ухилявся від сплати штрафу суду не надано. А тому підстав для зупинення перебігу давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 у зв`язку з ухиленням засудженого від відбування покарання не було.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Враховуючи той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку, факт ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання не встановлений вироком суду, засуджений ОСОБА_4 нового злочину не вчинив, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч. 1 п. 1 КК України, призначеного вироком суду.

Керуючись ст.ст. 53, 80 КК України, ст.537,539 КПК України, суд, -

ухвалив:

Подання начальника сектору № 22 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Великолепетиського районного суду Херсонської області від 16.01.2020 року - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 16.01.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185КК України, із призначенням покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1