Справа №305/457/20
Номер провадження 1-в/305/18/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів подання начальника Рахівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про вирішення питання про призначення покарання за сукупністю вироків,

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2024 року до суду надійшло подання начальника Рахівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про вирішення питання про призначення покарання за сукупністю вироків.

Подання обґрунтоване тим, що вироком Рахівського районного суду від 01.03.2021 по справі №305/457/20 ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.296 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України, звільнений з випробовуванням на 2 роки. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03.11.2022 вирок змінено в частині кваліфікуючої ознаки, в решті залишено без змін. З врахуванням вказаного, вирок надіслано на виконання до відділу, після спливу іспитового строку, який згідно призначеного покарання закінчився 01.03.2023. Поряд з цим, після 01.03.2021 Рахівським районним судом було ухвалено два вироки, а саме вирок №305/2149/21 від 18.10.2022 та вирок №305/1831/22 від 19.04.2023, однак жодним із вказаних вироків не враховано покарання за вироком від 01.03.2021 по справі №305/457/20. Отже, є незрозумілим той факт, чому останнім за часом вироком не приєднано покарання за попереднім вироком у порядку ч.4 ст.70 КК України, так як після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений буде винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, в такому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими у статті 72 КК України, при цьому, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Разом з цим, судом не враховано наявність невиконаного вироку від 01.03.2021 та не визначено остаточного покарання, оскільки відповідно до вимог кримінального законодавства та вимог нормативно-правових документів, що регламентують діяльність органів пробації не передбачено виконання двох і більше різних за часом вироків з однаковими покараннями, щодо однієї і тієї ж особи. У зв`язку з наведеним, начальник Рахівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_5 вважає за доцільне направити матеріали, відносно засудженого ОСОБА_4 до суду щодо вирішення питання про призначення остаточного покарання за сукупністю вироків врахувавши невідбуте покарання по справі №305/457/20 від 01.03.2021.

Представник органу пробації у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився. 08.04.2024 подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути подання без його участі. Подання органу пробації підтримує.

Засуджений ОСОБА_4 також не з`явився у судове засідання. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Оскільки учасники у судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду подання органу пробації судом за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши подання та додані до нього докази, а також матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 2 КПК України регламентовано, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судом встановлено, що на підставі вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 01.03.2021 по справі №305/457/20, ОСОБА_4 визнано винуватим та призначено покарання за ч.3 ст.296 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03.11.2022 вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 01.03.2021 змінено в частині кваліфікуючої ознаки, в решті залишено без змін.

Окрім цього, на підставі вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.10.2022 по справі №305/2149/21, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України, ОСОБА_4 до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Рахівського районного суду від 10.12.2021 та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Покарання призначене вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 01.03.2021 по справі №305/457/20 не складалося, оскільки станом на день ухвалення вироку вирок по справі №305/457/20 не набув законної сили.

На підставі вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 19.04.2023 по справі №305/1831/22, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.296 КК України та призначено покарання - 3 (три) роки (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України, ОСОБА_4 до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Рахівського районного суду від 14.03.2023 та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Як вбачається з вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 19.04.2023 покарання ОСОБА_4 призначене вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 01.03.2021 по справі №305/457/20 за правилами, передбаченими ст.71 КК України не складалося, оскільки під час судового розгляду вказаного кримінального провадження копію вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 01.03.2021 відносно ОСОБА_4 стороною обвинувачення надано не було.

Таким чином, під час судового розгляду та ухвалення вироку від 19.04.2023 суд був позбавлений об`єктивної можливості призначити ОСОБА_4 покарання з урахуванням вироку Рахівського районного суду від 01.03.2021.

Частиною 4 ст.71 КК України передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за правилами, передбаченими ч.4 ст.71 КК України, приєднавши до вироку Рахівського районного суду від 19.04.2023 невідбуте покарання за вироком Рахівського районного суду від 01.03.2021 що значно погіршить його становище, як засудженої особи.

Окрім цього, призначивши, на підставі ухвали суду, ОСОБА_4 покарання за правилами ст.71 КК України суд фактично змінить суть призначеного йому покарання за вироком Рахівського районного суду від 19.04.2023, що на переконання суду є неприпустимим і може вирішуватись лише вироком, а не ухвалою.

Згідно з п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання за кількома вироками, повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст.71 КК України. При складанні покарань у порядку, передбаченому зазначеною статтею, загальний його розмір не може бути більшим за максимальну межу, встановлену для цього виду покарання в Загальній частині КК. Якщо за знову вчинений злочин призначено передбачене законом максимальне покарання, не відбута частина покарання за попереднім вироком підлягає поглиненню. Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст.71 КК України.

Проте, згідно з роз`ясненнями, що викладено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків» від 21.12.1990 № 11, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.411 КПК України (ст.539 КПК України 2012 року), питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

З огляду на принципи обов`язковості судового рішення та недопустимості погіршення статусу і становища засудженого, суд приходить до висновку, що на стадії виконання вироків Рахівського районного суду від 19.04.2023 та від 01.03.2021 складання визначених ними покарань є неможливим, оскільки це призведе до порушення прав засудженого ОСОБА_4 , що є неприпустимим та вважає що подання начальника Рахівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Рахівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про вирішення питання про призначення покарання за сукупністю вироків- відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуюча: ОСОБА_1