БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1002/24
Провадження № 1-кс/497/460/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23.05.24 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Ізмаїл Одеської області, українець за національністю, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, не має на утриманні неповнолітніх та недієздатних осіб, раніше судимий:

- 17.01.2008 Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 296, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільнений 07.08.2009 на підставі постанови Казанківського районного суду Миколаївської області за ст. 82 КК України з заміною виду покарання на виправні роботи (невідбутий строк 3 роки 5 місяців 12 днів);

- 02.10.2014 Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 15.01.2016 по відбуттю строку покарання;

- 21.02.2023 Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 75 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з іспитовим строком 3 роки,

особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії КК №183522 виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області в грудні 1998 року,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні № 0000228 від 15.04.2024,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2024 року старший слідчий СВ Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000228 від 15.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що що у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_5 , діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання, носіння і зберігання бойових припасів, з корисливих мотивів, метою їх подальшого незаконного збуту для отримання грошової винагороди, без передбаченого законом дозволу, в порушення постанови Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи, аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, незаконно придбав за невстановленими досудовим розслідування обставинами ручну осколкову гранату РГД-5 з маркуванням на корпусі гранати «32-90 1 Т» з запалом типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі «168 89 УЗРГМ-2 583» ручну осколкову гранату Ф-1 з маркуванням на корпусі гранати «84-81 Т» з запалом типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі «70-75 УЗРГМ 583», ручну осколкову гранату РГД-5 з запалом типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі «292-74 УЗРГМ 583», які належать до бойових припасів.

Далі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 керуючись вищезазначеним умислом, мотивом та метою, без передбаченого законом дозволу, діючи у порушення вищезазначених нормативно-правових актів, переніс при собі вищевказані три осколкові гранати та три запали до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому з невстановленого досудовим розслідуванням часу без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів, з метою подальшого незаконного збуту за грошову винагороду, незаконно зберігав придбані ним ручну осколкову гранату РГД-5 з маркуванням на корпусі гранати «32-90 1 Т» з запалом типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі «168 89 УЗРГМ-2 583», та ручну осколкову гранату Ф-1 з маркуванням на корпусі гранати «84-81 Т» з запалом типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі «70-75 УЗРГМ 583» до 25.04.2024 включно, а також ручну осколкову гранату РГД-5 з запалом типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі «292-74 УЗРГМ 583» до 21.05.2024 включно.

У подальшому, 25.04.2024, у денний час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , самостійно приніс заздалегідь забравши з буднику за адресою місця мешкання раніше зазначені предмети, та діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в порушення вимог вищезазначених нормативно-правових актів, без передбаченого законом дозволу, за грошову винагороду у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень, незаконно збув ОСОБА_8 бойові припаси, а саме: ручну осколкову гранату РГД-5 з маркуванням на корпусі гранати «32-90 1 Т» з запалом типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі «168 89 УЗРГМ-2 583», та ручну осколкову гранату Ф-1 з маркуванням на корпусі гранати «84-81 Т» з запалом типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі «70-75 УЗРГМ 583».

Крім того, 21.05.2024, у денний час більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , самостійно приніс заздалегідь забравши з буднику за адресою місця мешкання раніше зазначені предмети, та діючи з єдиним умислом, спрямованим на незаконний збут бойових припасів, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в порушення вимог вищезазначених нормативно-правових актів, без передбаченого законом дозволу, за грошову винагороду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, збув ОСОБА_9 бойові припаси, а саме: ручну осколкову гранату РГД-5 з запалом типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі «292-74 УЗРГМ 583».

За підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, 21.05.2024 затриманий ОСОБА_5 .

21.05.2024 о 15:40 годині на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

За наявністю достатніх підстав 22.05.2024 о 14:05 годині повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за фактом носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Наразі сторона обвинувачення вважає, що є необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри і наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, наполягав на його задоволенні, стверджував, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри та за наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Звернув увагу, що підозрюваний є раніше судимим, вчинив кримінальне провадження перебуваючи на іспитовому строку, тобто і надалі може перешкоджати іншим чином даному кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне провадження. Суворість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його винуватості, може спонукати його ухилитися від органу досудового розслідування і суду. Крім цього, може вчинити тиск на свідків, про яких йому вже відомо. Окрім цього, не має сталих соціальних зв`язків, не працює та корисною працею не займається, підтверджуючих видів доходів не має, та не відомо за які кошти співіснує. А тому на думку, прокурора більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Також просив застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З цих підстав прокурор наполягала на задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні стверджував, що усвідомив протиправність своїх дій, щиро кається у вчиненому, з підозрою згоден, оскільки дійсно знайшов три гранати на сміттєзвалищі, зберігав їх та у подальшому збував усі три гранати за грошові кошти. Покладався на розсуду суду та просив врахувати його стану здоров`я та не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 підтвердив позицію свого підзахисного та просив врахувати особу підозрюваного і відмовити в задоволенні клопотання оскільки у підозрюваного не задовільний стан здоров`я, а тому достатнім запобіжним заходом буде обрати домашній арешт за місцем проживання.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що:

15 квітня 2024 року на ім`я т.в.о. начальника Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява громадянина України ОСОБА_10 про вжиття заходів до громадянина на ім`я ОСОБА_11 , який збуває зброю, і пропонував йому придбати зброю (а.с.7).

Слідчим відділом Болградського РВП проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні за № 0000228 від 15.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за фактом носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу (а.с.4).

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється Болградською окружною прокуратурою Одеської області (а.с.6).

На підставі постанови прокурора Болгарської окружної прокуратури Одеської області про проведення контролю за вчиненням злочину, проведено оперативну закупку двох гранат (а.с.8, 9).

25.04.2024 року отримано працівниками поліції від закупника: - предмет схожий на корпус гранати «РГД», упакований та опечатаний у пакет НПУ з ідентифікаційним номером EXPO306058, - предмет схожий на запал від гранати, на якому мається напис «УЗРГМ 583, 74», упаковано та опечатано у пакет НПУ з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , про що складено протокол отримання добровільно наданого предмету (а.с.10).

Згідно висновку експерта від 09.05.2024 року ОНД експертно-криміналістичного центру МВС України:

-Корпусами ручних осколкових гранат Ф-1 та РГД-5, являються конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини в металевому корпусі та належить до вибухових речовин;

-Запалами УЗРГМ-2 та УЗРГМ являються засобами підриву та належать до бойових припасів.

Надані на дослідження корпуси гранат Ф-1, РГД-5 та запали УЗРГМ-2 та УЗРГМ конструктивно сумісні, безперешкодно з`єднуються між собою і в сукупності утворюють відповідно одну ручну осколкову гранату Ф-1 та одну ручну осколкову гранату РГД-5. Ручні осколкові гранати Ф-1 та РГД-5 належать до бойових припасів.

Надані на дослідження ручні осколкові гранати Ф-1 та РГД-5 придатні до вибуху (а.с.15-19).

21.05.2024 року старшим о/у СКП Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 здійснено огляд особи і вручення грошових засобів (а.с.20).

21.05.2024 року закупник передав о/у СКП Болградського РВП ГУНП в Одеській області придбані предмети: схожий на корпус бойової ручної гранати РГД зеленого кольору та предмет схожий на запал від бойової ручної гранати з маркуванням УЗРГМ 583 74 та надписом 292 (а.с.21).

За вказаним фактом були внесені відомості в ЄРДР за №0000290 за попередньою кваліфікацією за ст.263 ч.1 КК України (а.с.27).

Старшим слідчим СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області 21.05.2024 о 15:40 годині на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України затримано громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України (а.с.29-30).

На підставі постанови прокурора Болградської окружної прокуратури від 22.05.2024 року матеріали досудових розслідувань №0000228 від 15.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та 70000290 від 21.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України об`єднано в одне провадження за №0000228 від 15.04.2024 року (а.с.38).

Відповідні відомості внесено в ЄРДР (а.с.39).

За наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 22.05.2024 року о 14:05 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу (а.с.48-52).

Обґрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом отримання добровільно наданого предмету від 25.04.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.04.2024;

- висновком експерта від 09.05.2024;

- протоколом отримання добровільно наданого предмету від 21.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 221.05.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 21.05.2024;

- іншими доказами зібраними у зазначеному кримінальному провадженні.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 названих кримінальних правопорушень, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:

1. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом […] (рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, що само по собі може спонукати сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином.

2. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідка.

Оскільки свідки є закупниками, які дають викриваючі покази відносно підозрюваного, та наявний ризик впливу на цих свідків.

3. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

ОСОБА_5 21.02.2023 будучи засудженим Ізмаїльським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 75 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з іспитовим строком 3 роки, знов підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у період іспитового строку, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що останній, перебуваючи на свободі, може продовжити свою неправомірну діяльність та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними, реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою при фактичних обставинах викладених у клопотанні, та пред`явленої ОСОБА_5 підозри, з урахуванням наведених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його честь і гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, дозволить досягти мети застосування запобіжних заходів, визначеної статтею 177 КПК України.

Крім того обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення умисного тяжкого злочину.

Суд розцінює критично пояснення підозрюваного та захисника щодо незадовільного стану здоров`я, оскільки жодних доказів слідчому судді не надано.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз2 ч.5 ст.182 КПК).

З огляду на мету застави, головним критерієм, за яким має бути визначений розмір застави, є його достатність для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Саме така позиція міститься в рішеннях Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії» Суд зазначив, що суму застави необхідно оцінювати за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрати застави буде діяти як достатній стримувальний фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання втекти.

Аналогічної думки ЄСПЛ дотримався в справі «Істоміна проти України», де зазначив, що гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, має на меті забезпечити не відшкодування будь-яких збитків, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні.

Отже, під час визначення розміру застави суд найперше має врахувати майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу. А вже потім інші обставини, наприклад вагомість доказів обвинувачення, тяжкість покарання та наявність збитків.

З цих підстав, слідчий суддя враховує про відсутність жодних доказів про матеріальне становище підозрюваного, зі слів не має офіційного місця роботи, доказів наявності доходів, нерухомого чи рухомого майна, земельних ділянок, транспортних засобів, тощо у підозрюваного слідчому судді не надано. Крім цього, суд приймає до уваги тяжкість кримінального злочину, за яким він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли стримувати останнього від неправомірних дій, чи забезпечити його належну поведінку, позицію самого підозрюваного до вчиненого ним діяння.

За викладених обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028.00 гривень х 50 = 151 400.00 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом усього часу дії запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за необхідне покласти ряд обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000228 від 15.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 15:40 години 19.07.2024 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400.00 гривень (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду;?

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15:40 години 19.07.2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1