У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/3430/24

провадження № 1-кс/0285/878/24

28 червня 2024 року м. Звягель

Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання слідчого Слідчого відділу Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

погоджене прокурором Звягельської окружної прокуратури,

про арешт тимчасово вилученого майна

по матеріалам досудового розслідування, внесеного 23.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий 27.06.2024 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на кофту, належну ОСОБА_3 та яка була вилучена у його батька ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події від 26.06.2024.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 22.06.2024 близько 20 год ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що по всій території України введено військовий стан, переслідуючи корисливий мотив, із метою заволодіння чужим майном, проник до будинку ОСОБА_5 , де вчинив на неї напад, поєднаний з насильством, небезпечним для її життя та здоров`я, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров`я, та заволодів її майном і грошовими коштами.

По даному факту 23.06.2024 внесено відомості до ЄРДР.

26.06.2024 у його батька ОСОБА_4 працівниками поліції було вилучено належну ОСОБА_6 кофту червоного кольору з капюшоном, яку того ж дня було визнано речовим доказом. В ході огляду даної кофти потерпіла ОСОБА_5 вказала, що це саме та кофта, в яку був одягнутий ОСОБА_3 під час вчинення злочину щодо неї.

Зважаючи на те, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК, містить відомості, які можуть бути використані як докази, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене у клопотанні майно.

Сторони провадження про дату розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному КПК.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

В провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінальної справи по факту розбою по матеріалам досудового розслідування №0000627 від 23.06.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 ККУ.

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду зазначив, що метою арешту є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно протоколу огляду місця події від 26.03.2024 в с Гульськ на проїзній частині вулиці Озерна біля будинку АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_4 , останній добровільно видав працівникам поліції кофту червоного кольору з капюшоном, яка належить його сину ОСОБА_6 , яку постановою слідчого від 26.03.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000627.

Подане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається; спосіб, у який він здійснюється, відповідає його завданням, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.

В даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

Відтак, приходжу до висновку про наявність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, може зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події від 26.03.2024, а саме:

кофту червоного кольору з капюшоном, яка належить ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідча суддя ОСОБА_1