Справа № 496/1958/24
Провадження № 1-кп/496/420/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Фараонівка Саратського району Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, є особою з інвалідністю 2 групи, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

05.10.2023 року о 19:15 годин ОСОБА_5 , перебуваючи у транспортному засобі VW Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, за пособництва особи, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження №0000233, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 12000 доларів США (станом на 05.10.2023 року згідно з офіційним курсом НБУ становило 439440 грн) за вплив на прийняття військовими посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , уповноваженими на виконання функцій держави, рішення щодо зняття ОСОБА_6 із військового обліку, шляхом визнання останнього непридатним до проходження військової служби під час дії правового режиму воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

В підготовчому судовому засіданні заступник керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 квітня 2024 року між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

Між сторонами була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85000 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав та пояснив, що кримінальне правопорушення ним вчинене за обставин, викладених в обвинувальному акті, свою вину визнає. Між ним та прокурором укладена угода про визнання винуватості, яку він просив затвердити та призначити узгоджене покарання. Крім цього пояснив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив затвердити вказану угоду.

Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: - затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відносяться до не тяжкого злочину.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, обвинуваченому роз`яснені.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, чи суспільства, а узгоджені сторонами вид і міра покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, який визнав себе винним, раніше не судимий, за місцем проходження служби характеризувався позитивно, є особою з інвалідністю 2 групи та учасником бойових дій, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, наявність передбаченої ст. 66 КК України обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, відповідають загальним засадам призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України , у зв`язку із чим суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами кримінального провадження покарання та затвердити угоду про визнання винуватості.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 371, 374, 468 475, 615 КПК України, ч. 2 ст. 369-2, 53 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 квітня 2024 року між заступником керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 18162 грн 48 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.10.2023 року по справі №947/31923/23, провадження №1-кс/947/13023/23.

Речові докази по справі: поліетиленовий файл в якому знаходяться ксерокопії документів, а саме: копія паспорта на ім`я ОСОБА_6 на 2 аркушах, копія ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_6 на 1 аркуші та дві фотокартки, схожі на фотографії ОСОБА_6 , документи щодо військовослужбовця ОСОБА_7 на 10 аркушах зберігати в матеріалах кримінального провадження в Одеській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони; мобільний телефон в темному корпусі марки iPhone 14 Pro, банківські картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 повернути власнику ОСОБА_5 ; предмети зовні схожі на банкноти іноземної валюти долари США номіналом 100 доларів: в кількості 2 штуки з наступними номерами FL 95277929B та НОМЕР_6 B повернути ОСОБА_6 ; номіналом 100 (сто) доларів США: серії та номер АН72000072А в кількості 20 (двадцять) штук, серії та номер НЕ06215237L в кількості 48 (сорок вісім) штук; серії та номер КЕ01115730В в кількості 50 (п`ятдесят) штук знищити; магазин в середині якого знаходяться предмети схожі на бойові припаси в кількості 8 штук та ще два предмети схожі на бойові припаси повернути за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1