Справа № 730/670/21
Провадження № 1-кп/740/199/24
УХВАЛА

26 червня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінльному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000386 від 11.11.2020 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

на розгляді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР від 11.11.2020 за №0000386 про обвинувачення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

26.06.2024 прокурор подала клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , зазначивши, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу не зменшились, а саме усвідомлюючи вид та міру покарання обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначила, що відносно ОСОБА_3 у зазначеному кримінальному провадженні обирався більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але ОСОБА_3 порушував обов`язки, покладені на нього в рамках цього запобіжного заходу, у зв`язку з чим, йому було замінено на тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, не зможе запоюігти вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував та просив звільнити його з-під варти, рахуваати при цьому те, що він довгий час перебуває під вартогю та має поганий стан здоров`я.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого, зазначивши, що ОСОБА_3 безпідставно утримується під вартою, пред`явлене обвинувачення відносно нього є необґрунтованими, що підтверджується рішеннями апеляційної та касаційної інстанцій.

Заслухавши прокурора, позицію обвинуваченого та захисника, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.12.2021 до обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.02.2022 з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», який у подальшому продовжувався.

У відповідності до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються (продовжуються) з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи. Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 04.07.2024, по справі триває судовий розгляд. Стадія судового розгляду - дослідження доказів зі сторони обвинувачення.

У частині п.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставою продовження запобіжного заходу згідно з ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

З огляду на конкретні обставини, а саме, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином та за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю пред`явленого обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час, не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Ризики можливого переховування обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, зокрема, насильницького характеру, суд оцінює як високі. Крім того, розгляд кримінального провадження знаходиться в суді на стадії, коли ще досліджені докази, недопитані свідки, що дає підстави для існування ризику можливого незаконного впливу на вказаних осіб, якщо обвинувачений не перебуватиме в умовах тимчасової ізоляції від суспільства.

Отже ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає доведеними та таким, що продовжують існувати на даний час, а більш м`який запобіжний захід на думку суду, не забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Доводи обвинуваченого стосовно погрішення його стану здоровя підозрюваного ОСОБА_6 , з урахуванням витягу із медичної картки амбулаторного хворого від 05.12.2023 заслуговують на увагу, проте не вказують на значне погіршення стану здоровя обвинуваченного, та не можуть слугувати, самостійною підставою, для помякшення запобіжного заходу, оскільки відсутні відомості медичного характеру, які вказують на неможливість обвинуваченого утримуватись під вартою та неможливості отримання ним необхідного лікування в умовах слідчого ізолятора.

Суд зауважує, що у відповідності до Закону України «Про попереднє увязнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього увязнення організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоровя.

Окрім цього, відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоровя Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоровя України 10 лютого 2012 року № 239/5/104, керівництво СІЗО (ІТТ) забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоровя з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоровя особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

За таких умов суд вважає, що підстави для застосування до обвинуваченорго більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, також відсутні.

На підставі ч.4 ст.183 КПК України суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177,178 цього Кодексу, не вбачає підстав для визначення розміру застави.

З огляду на наведене вище, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196-199, 331, 376 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою без визначенням розміру застави на 60 днів тобто до 24 серпня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня її оголошення (отримання обвинуваченим копії).

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1