Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.02.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/46/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2024.
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжено цей строк до 10.03.2024 із визначенням застави - 4950 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 13285800 (тринадцять мільйонів двісті вісімдесят п`ять тисяч вісімсот) грн, щодо:
У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 покладені обов`язки: прибувати до слідчого, суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, сім`я кожного військового, який загинув, захищаючи Батьківщину під час повномасштабної війни, має право отримати компенсацію одноразову грошову допомогу у розмірі 15 (п`ятнадцять мільйонів) грн.
05.05.2022 військовослужбовець ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув в районі м. Бахмут Донецької області під час бойових дій, у зв`язку з чим його родичам, а саме: матері та батьку було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 15 (п`ятнадцять мільйонів) грн, яку порівну було розподілено між останніми. 04.11.2022 матері загиблого - ОСОБА_10 на банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», надійшли грошові кошти на суму 7500000 (сім мільйонів п`ятсот тисяч) грн.
У невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, обміркувавши план злочинних дій, зрозумів, що самому виконати всі дії, направлені на його реалізацію, йому не вдасться через необхідність вчинення значної кількості різноманітних дій, з метою більш ефективного виконання запланованих злочинних дій, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_7 залучив відповідних співучасників для вчинення шахрайських дій, яких на даний час слідство не встановило.
У подальшому 07.11.2022, до ОСОБА_10 зателефонувала особа жіночої статі, та запропонувала здійснити внесок в іноземну інвестиційну компанію, де остання працює, однак на вказану пропозицію ОСОБА_10 не погодилась та припинила розмову. Того ж дня, до потерпілої ОСОБА_10 зателефонував невідомий чоловік, та продовжуючи реалізацію спільного протиправного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, шляхом обману, представився менеджером інвестиційної компанії «Bawag-invest», чим створив у потерпілої враження законності своїх дій та увійшов до неї в довіру. Потерпіла ОСОБА_10 , будучи введеною в оману, не здогадуючись про протиправні наміри учасників злочинної діяльності ОСОБА_7 та інших невстановленими на даний час слідством осіб, вважаючи та будучи впевненою, що здійснює взаємодію з працівником інвестиційної компанії, за вказівками особи, яка представлялась менеджером вказаної компанії, створила у потерпілої уяву про процес здійснення інвестиційних операцій.
Надалі ОСОБА_7 , здійснюючи реалізацію протиправного умислу, направленого на вчинення шахрайських дій, а саме заволодіння грошовими коштами потерпілої шляхом обману, звернувся через месенджер «Телеграм», де зареєстрований за псевдонімом « ОСОБА_11 », до ОСОБА_12 з проханням допомогти йому у купівлі криптовалюти, та разом з чим надав їй номер гаманця «USDT TRC-20 № TSFmQ1adUp8uLUFJ3z9jeNUTRkiUgu», на який необхідно здійснити переказ коштів, а також анкетні дані потерпілої ОСОБА_10 та номер телефону, який належав потерпілій, при цьому зазначив, що остання знаходиться в м. Ужгороді Закарпатської області.
У подальшому, ОСОБА_7 та інші невстановлені на даний час слідством особи здійснили ряд шахрайських дій, спрямованих на заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_10 , шляхом обману схилили останню на передачу 17.11.2022 належних їй грошових коштів у загальній сумі 5300000 грн, до обмінного пункту ФК «Октава Фінанс», що знаходиться за адресою пров. Гагаріна, буд. 6, с. Великі Лази, Ужгородський район Закарпатська область. Вищезазначені грошові кошти було отримано ОСОБА_13 , який не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_7 та інших невстановлених на даний час слідством осіб, щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 , здійснив транзакцію вказаної суму грошових коштів на крипто гаманець «USDT TRC-20 № TSFmQ1adUp8uLUFJ3z9jeNUTRkiUgu».
Не зупинившись на досягненому ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час слідством особами, 21.11.2022 близько 18 год 43 хв шляхом обману знову схилили потерпілу ОСОБА_10 на передачу належних їй грошових коштів на загальну суму 300000 грн, ОСОБА_14 , біля під`їзду № 1, будинку АДРЕСА_2 , який не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_7 , та інших невстановлених на даний час слідством осіб, щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 , передав вказану суму грошових коштів ОСОБА_13 для здійснення транзакції вищевказаної суми на крипто гаманець «USDT TRC -20 № TSFmQ1adUp8uLUFJ3z9jeNUTRkiUgu».
Згодом потерпіла ОСОБА_10 , у телефонному режимі за допомогою месенджера «Viber» повідомила невстановленій на даний час слідством особі про свої наміри здійснити зняття грошових коштів з належного їй рахунку у вищевказаній Інвестиційній компанії «Bawag-invest». Після чого невстановлена особа, шляхом обману, заново схилила потерпілу ОСОБА_10 , до здійснення грошових переказів під приводом оплати за зняття нею грошових коштів з рахунку. Потерпіла, будучи введеною в оману, не здогадуючись про протиправні наміри учасників злочинної діяльності ОСОБА_7 та інших невстановлених на даний час слідством осіб, вважаючи та будучи впевненою, що відбудеться процес зняття нею грошових коштів, 03.01.2023, 11.01.2023, 16.01.2023, 27.01.2023, 07.02.2023, 15.02.2023, 16.02.2023, 23.02.2023, 30.03.2023, 28.04.2023, здійснила ряд переказів належних їй грошових коштів, на різні банківські рахунки відкриті в АТ «Універсал Банк».
Своїми умисними діями ОСОБА_7 та інші невстановлені на даний час слідством особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, заволоділи чужим майном шляхом обману на загальну суму 6645177 (шість мільйонів шістсот сорок п`ять тисяч сто сімдесят сім) грн 50 коп.
12.10.2023 ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України, а 13.10.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 08.12.2023 включно, із можливістю внесення застави в розмірі 13285800 (тринадцять мільйонів двісті вісімдесят п`ять тисяч вісімсот) грн.
Ухвалою слідчого судді від 06.12.2023 строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 13.01.2024.
Ухвалою слідчого судді від 06.12.2023 відносно ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із можливістю внесення застави в розмірі 13285800 (тринадцять мільйонів двісті вісімдесят п`ять тисяч вісімсот) грн, в межах строку досудового розслідування, а саме до 13.01.2024.
Ухвалою слідчого судді від 11.01.2024 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , до 10.03.2024 включно із визначенням розміру застави.
Необхідність продовження строку обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчий обгрунтував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, а також ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, у зв`язку з чим застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належну поведінку підозрюваного, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України. Також слідчий вказав на те, що в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження, враховуючи його особливу складність, з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчинення вищеописаного кримінального правопорушення, необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 28.04.2023), яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, а тому є підстави вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися і їх наявність стороною захисту не спростовано. При цьому, слідчим суддею встановлено, що у ході досудового розслідування необхідно провести слідчі та процесуальні дії, зокрема, отримати результатів експертних досліджень тощо, атому є необхідність у продовженні строку запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як виду заходу забезпечення кримінального провадження. При цьому слідчий суддя врахував, що відомостей про неможливість перебування в умовах тримання під вартою ОСОБА_7 стороною захисту не надано. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого. Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , його майновий стан, обставини вчинення кримінального правопорушення, розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків. З огляду на наведене, слідчий суддя вважав, що застава у розмірі 4950 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде достатньою та гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 вказує на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді, просить ухвалу слідчого судді від 11.01.2024 скасувати, постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, а у разі неможливості, зменшити розмір застави. Стверджує, що висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, є помилковими. Орган досудового розслідування не обґрунтував підстави для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не надав докази, які можуть підтвердити існування хоча б одного ризику,
передбаченого ст. 177 КПК України. Слідчим суддею не враховано, що при зверненні до суду, порушено строки, визначені ст. 199 КПК України. Також слідчий суддя безпідставно та всупереч доводів сторони захисту визначив заставу у розмірі, що є непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 .
В доповненні до апеляційної скарги захисник-адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на аналогічні, що і в апеляційній скарзі обставини, зокрема: необґрунтованість підозри, невідповідність клопотання вимогам ст. 199 КПК України, відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, порушення строків звернення слідчого з клопотанням, а також безпідставне визначення застави у непомірному для підозрюваного розмірі, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 11.01.2024 та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, а у разі неможливості, зменшити розмір застави.
Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що підозрюваний належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді та не подавав заяву про розгляд апеляційної скарги у його присутності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу й просила її задовольнити, промову прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.
12.10.2023 ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України, а 13.10.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 08.12.2023 включно, з можливістю внесення застави в розмірі 13285800 (тринадцять мільйонів двісті вісімдесят п`ять тисяч вісімсот) грн.
Ухвалою слідчого судді від 06.12.2023 строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 13.01.2024.
Ухвалою слідчого судді від 06.12.2023 відносно ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 13285800 (тринадцять мільйонів двісті вісімдесят п`ять тисяч вісімсот) грн, в межах строку досудового розслідування, а саме до 13.01.2024.
Ухвалою слідчого судді від 11.01.2024 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , до 10.03.2024 включно, з визначенням розміру застави.
За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.
Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 28.04.2023), слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.
Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення,
а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2023, якою щодо ОСОБА_7 був продовжений запобіжний захід тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 13285800 (тринадцять мільйонів двісті вісімдесят п`ять тисяч вісімсот) грн, до 13.01.2024, та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 10.03.2024, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та не суперечить вимогам ст. 199 КПК України.
Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту, є непереконливими.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

-8-

З урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту доводи про необґрунтованість підозри та невірну кваліфікацією дій ОСОБА_7 , а також наявність доказів, які спростовують заявлені прокурором у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними і такі апеляційним судом відхиляються.

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі сторони захисту доводам, задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя перевірив та надав оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилаються в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Твердження захисника про те, що слідчим суддею не була розглянута можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 інших (альтернативних) запобіжних заходів, є неспроможними, оскільки слідчий суддя достатньо мотивував необхідність продовження виняткового запобіжного заходу та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 .

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під

-9-

вартою законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 у цій частині є безпідставними і такі відхиляються.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчим було подано з порушенням строку, визначеного ч. 1 ст. 199 КПК України та без клопотання про його поновлення, а тому підлягало поверненню прокурору, колегія суддів вважає неспроможними з огляду на таке.

Частиною 1 статті 199 КПК України встановлено строк подачі прокурором, слідчим за погодженням з прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою - не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Проте, встановлений ст. 199 КПК України процесуальний строк, за своєю юридичною природою, відноситься до строку виконання обов`язку. Закінчення строку виконання обов`язку не спричиняє його припинення. Обов`язкова дія повинна бути виконана і після закінчення строку, крім випадків коли виконання обов`язку призведе до порушення процесуальних прав учасників провадження.

Оскільки, строки встановлені ст. 199 КПК України є строками виконання обов`язку, а, отже не можуть бути поновлені, зокрема п`ятиденний строк на звернення з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, тому, що він носить виключно процедурний (організаційно-забезпечувальний) характер і ч. 5 ст. 199 КПК України не пов`язує обов`язок слідчого судді відмовити у продовженні строку тримання під вартою у зв`язку з його недотриманням, так само, як і строк розгляду клопотання слідчим суддею, - тому його поновлення призведе до порушення гарантованих Конституцією прав підозрюваного, обвинуваченого.

Такі висновки повністю узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в справі № 263/15845/2019 від 08.04.2020.

Отже, недотримання слідчим чи прокурором строків подання до суду клопотання про продовження запобіжного заходу не є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання чи його повернення.

Частинами 4, 5 статті 199 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, при цьому слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовження строку тримання під вартою лише, якщо прокурор, слідчий не доведе, що існують ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Враховуючи те, що прокурором доведено наявність обставин щодо необхідності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу, подання слідчим до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою з недотриманням строків, передбачених ст. 199 КПК України, не свідчить про незаконність ухвали слідчого судді. Таким чином доводи апеляційної скарги сторони захисту з цих підстав, колегія суддів вважає необґрунтованими і такі відхиляє.

При цьому колегія суддів констатує, що під час розгляду клопотання слідчим суддею, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, всупереч доводів апеляційної скарги, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного, обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ч. 4, 5 ст. 182 КПК України.

-10-

Враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , розмір заподіяної потерпілій шкоди, а також його високий ступінь суспільної небезпеки, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави саме 4950 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 13285800 (тринадцять мільйонів двісті вісімдесят п`ять тисяч вісімсот) грн, як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу у виді тримання під вартою.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під ватою задоволенню не підлягають.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 з викладеними в ній доводами та з урахуванням внесених доповнень, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2024 щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді