Номер провадження: 11-сс/813/323/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 23.01.2024 про накладення арешту на майно в межах к/п №0000061 від 15.06.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000061 від 15.06.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України було задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення 03.01.2024 обшуку за місцем розташування торгівельних контейнерів та павільйонів, які складають з двох поверхів по АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:002:0188 за адресою: АДРЕСА_2 , в межах географічних координат: 46.437548, 30.645402; 46.438095, 30.645456; 46.438102, 30.646368; 46.437511, 30.646453, а саме на:

- 487 700 грн. та 3 714 доларів США;

- 93 пляшки з рідиною із наліпкою «Coccolino», «Вухастик»;

- коробки з продукцією «Always», «Naturella»;

- пляшки з рідиною з позначками товару «Ariel», «Tide», «Dush»;

- поліетиленові пакети із рідкою речовиною з маркованими позначками «Ariel», «Tide», «Dush»;

- липкі ленти-наклейки з позначками найменування товарів «Ariel», «Persil», «Tide»;

- відро з сипучою речовиною з написом «Ariel» у кількості 9 од.;

- коробки з написом «Tide» у кількості 11 од.;

- коробки з написом «Tide» у кількості 72 од.;

- коробки з написом «Ariel» у кількості 24 од.;

- видаткові накладні з даними ФОП « ОСОБА_8 » та ПАТ «САВ 92» на продукцію «Always», «Naturella», «Tide»;

- рахунки-фактури;

- чорнові друковані записи з наймен. товарів фірм «Always», «Naturella», «Tide» та ін.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що вилучене під час обшуку майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, зокрема, товари у вигляді коробок з продукцією, пляшок з рідиною, відра з сипучою речовиною мають пряме відношення до предмету доказування, а вилучені грошові кошти мають ознаки майна, отриманого в результаті вчинення злочину та вилучені за місцем знаходження великої кількості товарів, які мають ознаки використання знаків для товарів компанії «The Procter & Gamble Company», натомість, представниками власника майна не було надано жодного доказу легальності походження вилучених грошових коштів та спростування факту їх отримання від реалізації контрафактної продукції.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою в частині накладення арешту на грошові кошти, вважаючи її безпідставною, необґрунтованою та постановленою із порушенням вимог кримінального процесуального законодавства з огляду на наступні обставини:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення або контрафактного майна, натомість, не було надано дозволу на вилучення грошових коштів, такі кошти не мають жодного відношення до обставин, що є предметом досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні;

- посилання органу досудового розслідування на те, що ОСОБА_8 має відношення до виробництва або використання знаків та товарів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », «Fairy», «Mr. Proper» та іншої побутової хімії є нічим іншим, ніж припущеннями та здогадками, натомість, останній є фізичною особою-підприємцем, здійснює роздрібну торгівлю побутової хімії у торговельних павільйонах, справно декларує свій дохід та сплачує податки, факт легального походження вилучених грошових коштів підтверджується податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2021-2022 роки; ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні не набув процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе відповідальність за завдану шкоду.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти в розмірі 487 700 грн. та 3714 доларів США.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_7 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, зазначених вимог закону дотримався з огляду на наступне.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми основного закону узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При цьому ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В свою чергу, п.п. 1 та 3 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

На підставі аналізу змісту клопотання в зазначеному к/п №0000061 вбачається, що прокурор просив накласти арешт на зазначене у ньому майно, зокрема, грошові кошти, коробки з продукцією, пляшки з рідиною, липці ленти-наклейки та ін.,з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу (а.с. 1-7).

Окрім того, відповідно до клопотання прокурора про накладення арешту на майно, витягу з ЄРДР у вищевказаному к/п №0000061 (а.с. 8) та інших матеріалів провадження, СУ ГУНП в Одеській обл. здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України за повідомленням ОСОБА_9 стосовно незаконного використання невстановленими особами знаків для товарів «Tide», «Fairy», «Mr. Proper», «Ariel», «Coccolino», «Dash», «Always», «Naturella», «Discreet», фірмових найменувань, кваліфікованих зазначень походження товару, що завдало компанії «The Procter & Gamble Company» матеріальної шкоди в особливо великому розмірі.

Зазначене к/п №0000061 зареєстровано у ЄРДР на підставі постанови прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування від 15.06.2023 з к/п №0000040 від 25.06.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 229 КК України (а.с. 13).

Зокрема, в ході проведеного в період часу з 06.06.2023 по 07.06.2023 обшуку в к/п №0000040 у приміщеннях на території за адресою: АДРЕСА_3 -є було виявлено та вилучено фальсифіковані товари з незаконним використанням знаків для товарів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Mr. Proper», « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », обладнання для виготовлення даних фальсифікованих товарів, упаковки, пляшки, етикетки, сировину, які використовувались при виготовленні фальсифікованих товарів з позначеннями вказаних торгівельних марок.

У подальшому, в ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення можливо причетний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , який є організатором виготовлення та збуту контрафактної продукції торгівельних марок «Tide», «Fairy», «Mr. Proper», «Ariel», «Coccolino», «Dash», «Always», « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », яким залучено до вчинення злочину широке коло осіб, зайнятих у підробленні вказаних фірмових позначень, виготовленні, розповсюдженні, зберіганні та збуті зазначеної контрафактної продукції.

Так, під час проведення 03.01.2024 обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 02.01.2024 за місцем розташування торгівельних контейнерів та павільйонів, які складають з двох поверхів по АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:002:0188 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено грошові кошти в розмірі 487 700 грн., 3714 доларів США, пляшки з рідиною, липкі ленти-наклейки, коробки та ін. (а.с. 29-36).

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Диспозиція ч. 3 ст. 229 КК України, досудове розслідування за ознаками якої здійснюється в межах к/п №0000061, передбачає кримінальну відповідальність за незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару, якщо вони завдали матеріальної шкоди в особливо великому розмірі.

Відтак, на переконання апеляційного суду, вилучене під час проведення обшуку за місцем розташування торгівельних контейнерів та павільйонів майно має ознаки речових доказів в зазначеному кримінальному провадженні відповідно до ст. 98 КПК України, зокрема, є обґрунтовані підстави вважати, що липкі ленти-наклейки з позначками найменування товарів «Ariel», «Persil», «Tide», пляшки з рідиною із наліпкою «Coccolino», «Вухастик», коробки з продукцією «Always», «Naturella», пляшки з рідиною з позначками товару «Ariel», «Tide», «Dush», коробки з написом «Tide» та «Ariel», а також інші вилучені речі є об`єктами кримінально протиправних дій або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються в даному випадку під час досудового розслідування кримінального провадження за фактом незаконного використання знаків для товарів, фірмових найменувань, кваліфікованих зазначень походження товару компанії «The Procter & Gamble Company».

Вилучені під час проведення обшуку грошові кошти в розмірі 487 700 грн. та 3714 доларів США також відповідають критеріям речових доказів в зазначеному кримінальному провадженні, оскільки могли бути отримані внаслідок вчинення зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, зокрема, в результаті незаконного використання знаків для товарів, фірмових найменувань та кваліфікованих зазначень походження товару компанії «The Procter & Gamble Company».

В цьому контексті колегія суддів приймає до уваги посилання представника власника майна, викладені в апеляційній скарзі, з приводу того, що ОСОБА_8 є фізичною особою-підприємцем та отримує відповідний дохід внаслідок здійснення своєї підприємницької діяльності, разом із тим, факт легального походження вилучених за місцем здійсненням останнім своєї господарської діяльності грошових коштів наразі не може бути підтверджений лише долученими представником копіями податкових декларацій, з огляду на кількість вилученої в ході проведення обшуку продукції з найменуваннями товарів, що належать компанії «The Procter & Gamble Company», що створює обґрунтовані сумніви стосовно отримання зазначених коштів в результаті збуту товарів із порушенням права інтелектуальної власності, тобто контрафактних товарів.

Відтак, факт легальності походження вилучених грошових коштів підлягає встановленню під час подальшого здійснення досудового розслідування та зібрання відповідних доказів.

Як на цьому обґрунтовано зауважує прокурор у клопотанні про арешт майна, вилучена під час проведення обшуку готова продукція підлягає відповідному експертному дослідженню у сфері інтелектуальної власності для встановлення оригінальності або підробки такої продукції.

Вищезазначена обставина свідчить про те, що вилучена продукція необхідна для проведення її подальшого експертного дослідження, внаслідок чого не накладення арешту на неї призведе до негативних наслідків для кримінального провадження, зокрема, може призвести до її втрати, пошкодження або знищення.

При цьому, дійсно, як на цьому обґрунтовано зауважує апелянт, в зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_8 не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, разом із тим, зазначені обставини не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді про арешт майна, з урахуванням наявності обґрунтованих підстав для його накладення, натомість, як вже зазначалось вище, вимоги ч. 3 ст. 170 КПК України, зобов`язують суд накладати арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, не залежно від процесуального статусу такої особи, за умови доведеності органом досудового розслідування відповідності такого майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу представника на те, що власник майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування майна, із можливістю довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд констатує, що в даному випадку слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на вилучене належне ОСОБА_8 майно, а саме на грошові кошти, пляшки з рідиною, липкі ленти-наклейки, коробки та ін., з метою забезпечення його збереження як речового доказу, оскільки є достатні підстави стверджувати про те, що вилучене майно може містити відомості стосовно вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України за фактом незаконного використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару, досудове розслідування якого на теперішній час здійснюється.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги представника власника майна, а також скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 23.01.2024, якою в межах к/п №0000061 від 15.06.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України накладено арешт на майно, відповідно до переліку в резолютивній частині ухвали, вилучене під час проведення 03.01.2024 обшуку за місцем розташування торгівельних контейнерів та павільйонів, які складають з двох поверхів по АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:002:0188 за адресою: АДРЕСА_2 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4