Провадження №: 1-в/336/30/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, українець, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зі слів має дитину 2015 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 30.11.2022 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника Шевченківського РВ Філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання у відношенні ОСОБА_4 , засудженого вироком Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 30.11.2022 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Подання обґрунтовано тим, що 30.01.2023 засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та здійснення нагляду, з обов`язками покладеними на нього судом, з правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння адміністративних та кримінальних правопорушень., ознайомлений з обов`язками, передбаченими ч.3 ст.164,166 КВК України. За результатами проведеної бесіди засуджений власноручно заповнив підписку, про свідчить його особистий підпис в зазначеному документі.

30.01.2023 винесено постанову (ознайомлений під особистий підпис) про встановлення днів явки для реєстрації, згідно якої ОСОБА_4 зобов`язаний з`являтись до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області для проведення реєстрації та призначені дні явки: 1-й та 3-й понеділок кожного місяця.

06.02.2023 засуджений не з`явився на реєстрацію до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, про причини неявки не повідомив. На адресу проживання засудженого (зазначену ним особисто) неодноразово направлялись виклики про необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації для надання відповідних пояснень та здійснювались виходи за адресою проживання.

10.03.2023під час чергового виходу па адресу проживання засудженого було встановлено, що ОСОБА_4 з кінця лютого не проживає за адресою, вказаною у вироку, у зв`язку з чим уповноваженим органом з питань пробації розпочато заходи з виявлення засудженої особи, місцезнаходження якої невідоме, а саме: до ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області направлено подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів.

10.05.2023 на підставі подання уповноваженого органу з питань пробації, засудженого ОСОБА_4 оголошено в розшук, заведено розшукову справу №51182304.

13.10.2023 засуджений був розшуканий співробітниками СКП ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та доставлений до відділу пробації, де надав письмове пояснення, у якому зазначив обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків. Документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли його можливості з`явитись на реєстрацію та повідомити уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не встановлено, у зв`язку з чим, за неявку на реєстрацію без поважних причин до засудженого, згідно ч.4 ст.166 КВК України, застосовано письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання..

В цілому, під час іспитового строку ОСОБА_4 зарекомендував себе з негативного боку, ухиляється від виконання обов`язку, покладеного па нього вироком суду, що проявилось в неодноразовій неявці до уповноваженого органу пробації на реєстрацію в період з 06.02.2023 по теперішній час без документально підтверджених поважних причин. Крім цього, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.76 КК України, засуджений змінював місце проживання, не повідомивши про це уповноважений орган з питань пробації.

Таким чином, засуджений не виконує умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, нехтуючи довірою, що виявлена до засудженої особи судом, а також гуманізмом, вираженим у його звільненні від відбування покарання, які повинні були проявитися в його прагненні довести своє виправлення або перевиховання зразковою поведінкою.

Представник Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» в судовому засіданні підтримала подання та просила його задовольнити.

Прокурор підтримав подання та просив його задовольнити, скасувавши звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання.

ОСОБА_4 заперечував проти направлення його в місця обмеження волі.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи №10/2023, дослідивши подання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.164 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом Національної поліції. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Згідно з положеннями ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.166 КВК України, особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом Національної поліції у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Згідно п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2022 (справа №336/1574/22, провадження №1-кп/336/499/2022) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України та призначено покарання у вигляді 2х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно ст.76 КК України, на засудженого покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

11.02.2023 вирок відносно ОСОБА_4 надійшов до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, у зв`язку з чим було заведено особову справу №10/2023.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 , будучи обізнаним про вимоги вироку суду, в період іспитового строку порушив обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ст.76 КК України, які проявлялися в неявках на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, постійне уникнення від покладених на нього вироком суду обов`язків, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Положеннями ст.166 КВК України регламентується відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням, зокрема у частині другій вказаної статті передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання.

При цьому, як зазначено у частині третій ст.166 КВК України, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Частиною 2 статті 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Аналогічні положення містяться і у ч. 2 ст. 166 КВК України.

При цьому, ч. 3 ст. 166 КВК України імперативно визначає, що невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Однак, таких обставин у судовому засіданні встановлено не було, оскільки неявка засудженого на реєстрацію не свідчить про те, що вона сталася з причин, які не є поважними. Крім того, відповідно до наявної в матеріалах особової справи, а саме вимоги про судимість, а також пояснень представника органу пробації, засуджений ОСОБА_4 нових правопорушень в період іспитового строку не вчиняв.

Крім того, після оголошення ОСОБА_4 в розшук, засуджений з`являвся в судове засідання на кожен виклик.

При цьому, суд звертає увагу на те, що іспитовий строк, призначений вироком суду від 30.11.2022 сплив 30.11.2023.

Пунктом 9 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до статті 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації, звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Здійснювати подальший нагляд за поведінкою звільненого від відбування покарання не виявляється можливим, оскільки здійснювати свої повноваження щодо засудженої особи уповноважений орган з питань пробації мав законні підстави до 30.11.2023, тобто до моменту спливу іспитового строку.

За таких обставин, суд вважає що матеріали справи містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. 76, 78 КК України,ст. 394, 395, 537-540 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.11.2022 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1