Справа №760/6369/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м.Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегово, Закарпатської області, громадянки України, не маючої освіти, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, зі слів має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 09.06.2020 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_5 , 05.02.2024, приблизно о 16 год. 40 хв., перебуваючи на конкорсі поруч з ескалатором в приміщенні Центрального залізничного вокзалу ст. «Київ-Пасажирський», що за адресою: АДРЕСА_2 , де побачила раніше невідому жінку, ОСОБА_8 , у якої на плечах був одягнений рюкзак блакитного кольору в середині якого знаходився гаманець з грошовими коштами у розмірі 18 517 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімнадцять) гривень.

В цей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення за рахунок майна потерпілої ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , 05.02.2024 о 16 годині 45 хвилин, перебуваючи на ескалаторі Центрального залізничного вокзалу станції «Київ-Пасажирський», який рухався до низу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характери своїх дій, передбачаючи та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, обравши момент коли потерпіла втратила пильність та відволіклась від слідкування за своїм майном, підійшовши з заду до потерпілої, ОСОБА_5 своєю правою рукою розстебнула центральне відділення рюкзака, з якого дістала гаманець блакитного кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не становить, в середині якого знаходились грошові коштами у сумі 18 517 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімнадцять) гривень, та поклала його до своєї лівої кишені куртки, в яку була одягнена на той час, після чого, утримуючи при собі викрадений гаманець з грошовими коштами покинула місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на загальну суму 18 517 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімнадцять) гривень.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині, а саме, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що кваліфікується за ч.4 ст.185 КК України визнала повністю, розкаялася.

Зазначені дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 349 КПК України, було визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, а саме показань потерпілого, свідків, а також письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким не оскаржуються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого. Крім того, показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи та нею не оскаржуються. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю.

При призначенні виду покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжуючі покарання. ОСОБА_5 раніше судима, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого. Матеріальні збитки усунуті під час досудового слідства шляхом повернення майна, проте судом враховується й те, що обвинувачена з метою полегшення вчинення кримінальних правопорушень використовує найбільш несприятливий для суспільства час - умови воєнного стану, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки злочинів.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченої, яка ніде не працює, раніше неодноразово судима, в період воєнного стану не займалася жодною суспільно-корисною працею, незаміжня, зі слів має двох неповнолітніх синів, на обліках у лікарів нарколога та психіатра, наразі, не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним(не становити надмірного тягаря для особи)(справи Балканов проти Росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти Росії від 29.11.2007 року).

Виходячи з викладеного, враховуючи, що вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 діяння є тяжким злочином, суд приходить до висновку про необхідність призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстави для призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за правилами ст. 69 КК України, не зважаючи на її щиросердечно каяття, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК і призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту її затримання, тобто з 05 лютого 2024 року.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази:

-гаманець, грошові кошти у розмірі 18517 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімнадцять) гривень залишити у володінні ОСОБА_9 ;

-лазерний диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1