Справа № 676/8849/23
Провадження № 1-кп/676/133/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2024 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за ч. 1 ст. 125 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_5 16.12.2023 року близько 19 год. 54 хв. знаходячись у приміщенні кафе «Диканька», що за адресою АДРЕСА_2 , в якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , прийняв рішення про спричинення останньому тілесних ушкоджень.
Тоді ж, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у положенні стоячи умисно наніс почергово два удари кулаками правої та лівої руки в область обличчя потерпілого з права, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді двох синяків: одного синяка області спинки носа з розповсюдженням на верхні та нижні повіки та підочну ділянку правого ока, праву вилицю і праву щоку та одного синяка на слизовій оболонці та поверхні кайми верхньої губи в середньому відділі і справа, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та суду пояснив, що у вечірній час доби 16 грудня 2023 року разом із своїми знайомими відпочивав в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , за сусіднім столиком знаходилась інша компанія в якій перебував потерпілий ОСОБА_4 . Під час спілкування між собою почули, як ОСОБА_4 висловлювався голосно на російській мові, з цього приводу він, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 син обвинуваченого, зробили декілька зауважень ОСОБА_4 , останній жодним чином не реагував, мав словесний конфлікт з сином. Після чого, підійшов до ОСОБА_4 та вдарив кулаками в його обличчя, з потерпілим впали на підлогу, одразу підішли знайомі та розборонили. Зазначив, що потерпілий ОСОБА_4 весь час конфлікту висловлювався нецензурною лайкою. Розкаюється у вчиненому. Частково визнав цивільний позов.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина в скоєному повністю доведена в судовому засіданні поясненнями потерпілого, свідків, дослідженими матеріалами кримінального провадження.
Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що ввечері 16 грудня 2023 року разом із знайомими перебував в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 на святкуванні дня народження, де за сусіднім столиком знаходилась інша компанія відвідувачів. Протягом вечора спілкувались між собою та з іншою компанією, зокрема виходили «на перекур» з кафе. В подальшому, з підстав того, що він спілкувався російському мовою останні намагались вчинити конфлікт. Так, обвинувачений ОСОБА_5 підійшов та наніс два удари кулаками в обличчя, після чого він схопив обвинуваченого та разом впали на підлогу, їх одразу розборонили. Цивільний позов просив задоволити в повному обсязі.
Даними протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.12.2023 року (т. 1 а.с. 9) згідно з якими потерпілий ОСОБА_4 заявив, що 16.12.2023 року близько 20 год. 00 хв. по вул. Івана Мазепи, 46 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », невстановлена особа умисно заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_4 . Наступного дня, до ЄРДР внесено відомості по даному факту з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.
Пояснення потерпілого ОСОБА_4 повністю узгоджуються з даними дослідженого судом протоколу проведення слідчого експерименту з відеофіксацією від 19.12.2023 року (т. 2 а.с. 46-48) відповідно до якого ОСОБА_4 в приміщенні службового кабінету Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області розповів та відтворив в деталях, де, коли та за яких саме обставин обвинуваченим ОСОБА_5 було нанесено йому два удари кулаками в область обличчя, що підтверджує механізм спричинення тілесних ушкоджень та їх локалізацію.
Свідок ОСОБА_9 , бармен в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , в судовому засіданні пояснила, що знаходилась на зміні 16.12.2023 року бачила, як між обвинуваченим та потерпілим розпочалась суперечка, безпосередньо нанесення удару не бачила, лише пізніше переглянувши запис з камери відеоспостереження зафіксувала нанесений удар обвинуваченого потерпілому.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 16.12.2023 року святкував день народження в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , оскільки він сидів за одним столом з потерпілим, бачив як розвивався конфлікт між обвинуваченим та потерпілим. Причиною стала суперечка за мову, після словесної перепалки, ОСОБА_5 , наніс один удар правою рукою в око ОСОБА_4 , другого удару не бачив.
Свідок ОСОБА_11 , суду пояснив, що на запрошення ОСОБА_10 відсвяткувати день народження 16.12.2023 року, перебував із знайомими в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , та спостерігав початок конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, безпосередньо удару не бачив, лише одразу почав розбороняти обвинуваченого та потерпілого які лежали на підлозі. Також помітив наслідки удару підбита права сторона під оком потерпілого.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що перебуваючи на дні народженні ОСОБА_10 16.12.2023 року, бачив, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник конфлікт, обвинувачений зробив зауваження потерпілому, подальші дії сторін він не спостерігав, відреагував вже безпосередньо підійшовши розборонити сторони.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що перебував разом з обвинуваченим 16.12.2023 року, в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , причиною суперечки стало те, що ОСОБА_4 розмовляв російською мовою, ОСОБА_5 зробив йому зауваження, останній не реагував, після чого підійшов до нього та наніс потерпілому один удар, другого удару не бачив.
Суд не може покладатись на пояснення свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , оскільки вони в судовому засіданні пояснили, що не були фактичними очевидцями подій, ОСОБА_13 в момент конфлікту перебував на вулиці, ОСОБА_14 знаходилась на кухні закладу.
Даними висновків судово-медичної експертизи № 451 від 19.12.2023 року та № 453 від 20.12.2023 року (т. 2 а.с. 11-12, 68-70) відповідно до яких в потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді двох синяків спинки носа з розповсюдженням на верхні та нижні повіки та підочну ділянку правого ока, праву вилицю та праву щоку, на слизовій оболонці та перехідній каймі верхньої губи в середньому відділі і справа могли утворитись внаслідок не менше 2-ох ударів тупими твердими предметами, можливо, кулаком в термін та при обставинах, що вказані в матеріалах кримінального провадження (17.12.2023 року), за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Враховуючи обставини справи, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень, встановлених при судово-медичній експертизі гр.. ОСОБА_4 є можливим їх утворення за обставин на які вказав потерпілий під час проведення слідчого експерименту 19.12.2023 року, а також можливим їх утворення за обставин та термін, які вказали під час допиту свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . Також враховуючи обставини справи, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень можливе їх утворення за обставин, відповідно до відеозапису з камер спостереження з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 17.12.2023 року за участю потерпілого ОСОБА_4 .
Даними протоколу огляду відеозапису з місця події, що мала місце 16.12.2023 року (т. 2 а.с. 59-63) в кафе «Диканька» по АДРЕСА_2 , зафіксовано подію правопорушення, а саме факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 .
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд в ході судового слідства встановив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , що виразилось в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, містить склад кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. ОСОБА_5 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При обранні обвинуваченому міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
ОСОБА_5 не судимий, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання компрометуючими даними КП «УК Житловик» щодо нього не володіє, є пенсіонером, з урахуванням особи винного, позиції потерпілого, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При вирішенні розміру відшкодування заявленого ОСОБА_4 цивільного позову в частині майнової шкоди, суд керується ч.1 ст.1166 ЦК України відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1177 ЦК України, в якій закріплено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону, та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, згідно якого особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Так, в цивільному позові ОСОБА_4 зазначає, що після отриманих ним тілесних ушкоджень вимушений купувати ліки в сумі 450 гривень для відновлення стану здоров`я. Враховуючи вищевикладене, цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди до задоволення не підлягає, оскільки потерпілим ОСОБА_4 не надано документально підтверджених копій квитанцій на купівлю медичних препаратів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та глибину душевних страждань позивача від спричинених йому тілесних ушкоджень, внаслідок чого у нього відбулося порушення нормального ритму життя, що зумовило необхідність подальшого лікування, приниження честі та гідності, перебування в стресовому стані. Також, суд звертає увагу на те, що проступок ОСОБА_5 був реакцією на образливі слова та зверхню поведінку потерпілого стосовно сина обвинуваченого, який є військовослужбовцем ЗС України та в той період перебував у тимчасовій відпустці. Розмір відшкодування моральної шкоди із врахуванням характеру кримінального правопорушення, виду та ступеню вини обвинуваченого, його матеріального становища, стану його психічного здоров`я, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, також враховуючи, що ОСОБА_4 не є публічною особою, не працює, відповідно не потребує постійного перебування в громадських місцях, що дозволяло йому провести лікування вдома, на думку суду, відповідає 3500 (три тисячі п`ятсот) грн., які слід стягнути з обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_5 на користь потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_4 .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 в ході досудового та судового розгляду справи не обирався. Таких підстав обирати йому будь-який із запобіжних заходів, до набрання вироку законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 35 (тридцяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. моральної шкоди. В частині стягнення матеріальної шкоди відмовити.
Речові докази згідно постанови про визнання предмету речовим доказом та вирішення питання про його зберігання від 20.12.2023 року (т. 2 а.с. 64), залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя