Провадження №1-кс/760/1220/19
Справа №760/710/19
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 02.01.2019 р. у кримінальному провадженні №0003042, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 02.01.2019 р. у кримінальному провадженні №0003042, в якій просила скасувати постанову прокурора першого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 02.01.2019 про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язати прокурора першого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України провести допит свідка ОСОБА_6 за участі захисників підозрюваного ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0003042 від 05.12.2018.

Обґрунтовує скаргу тим, що на детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження N0003042 від 05.12.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

У провадженні Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження №0003042 від 05.12.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

Відповідно до п.п. 9, 10 ч.2 ст.42 КПК України підозрюваний має право брати участь у проведенні процесуальних дій, та під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження одним із свідків є ОСОБА_6 , який відповідно до протоколу допиту від 05.12.2018, 12.12.2018, 20.12.2018 пояснив стороні обвинувачення, що ОСОБА_4 нібито за неправомірну вигоду зможе вирішити справу про адміністративне правопорушення та повернути ОСОБА_6 водійські посвідчення.

У сторони захисту є обґрунтовані сумніви вважати, що пояснення ОСОБА_6 є правдивими та такими, що відповідають дійсності, оскільки останній міг вводити слідство в оману, та викривляти обставини на свою користь.

Тому, з метою встановлення обставин, які б могли підтвердити або спростувати, що підлягають доказуванню під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження, 28.12.2018 прокурору Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури ОСОБА_5 було подано клопотання про допит свідка за участі сторони захисту - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 .

Сторона захисту мала та має намір поставити свідку запитання, які стосуються обставин справи про адміністративне правопорушення, нібито пропозиції неправомірної вигоди зі сторони ОСОБА_4 тощо.

Однак, у відповідь на клопотання 08.01.2019 захисник ОСОБА_3 отримала постанову прокурора ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 02.01.2019.

Адвокат ОСОБА_3 вважає, що постанова вмотивована тим, що перед проведенням допитів ОСОБА_6 роз`яснені - права та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, та під час допитів з`ясовані всі обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Проте, можна зробити висновок, що прокурором грубо порушується положення ч.2 ст.94 КПК України, де зазначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Тому, прокурором ОСОБА_5 проігноровано вимоги ст.ст. 91 та 92 КПК України, де зокрема вказано, що підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Враховуючи викладене, вважає дії прокурора ОСОБА_5 неправомірними та безпідставними, а постанову від 02.01.2019 - невмотивованою.

Фактично, дії прокурора ОСОБА_5 , які виразились у не проведенні допиту свідка ОСОБА_6 за участі захисників, створюють перешкоди по наданню правової допомоги ОСОБА_4 .

Також вважає, що дії прокурора ОСОБА_5 , порушують права ОСОБА_4 , що ставить під сумнів можливість всебічного, повного і неупередженого проведення досудового розслідування в розумний строк.

З огляду на викладене вище, просила скаргу задовольнити.

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про розгляд скарги повідомлялася належним чином, скаргу не підтримала.

Прокурор в судове засідання також не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим проводити судовий розгляд за відсутності прокурора.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання торони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим суддею встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження N00003042 від 05.12.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.368 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснює Спеціалізована антикорупційна прокуратура Генеральної прокуратури України.

28.12.2018 прокурору першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури ОСОБА_5 було подано клопотання про допит свідка за участі сторони захисту, що підтверджується відміткою на копії даного клопотання.

Постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури ОСОБА_5 від 02.01.2019 р. у клопотанні адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про допит у кримінальному провадженні N0003042 від 05.12.2018 свідка ОСОБА_6 , за участі сторони захисту - відмовлено.

В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Стаття 91 КПК України передбачає обставини у кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Частиною 3 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З аналізу положень ст.110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зі змісту постанови прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури ОСОБА_5 від 02.01.2019 р. вбачається, що підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони захисту про проведення допиту свідка ОСОБА_6 є те, що під час розгляду клопотання встановлено, що свідок ОСОБА_6 допитаний у кримінальному провадженні тричі: 05.12.2018, 12.12.2018 та 20.12.2018.

Перед початком кожного з допитів ОСОБА_6 під підпис ознайомлений із закріпленим у п. 2 ч. 2 ст. 66 КПК України обов`язком свідка давати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка та за відмову від давання показань за ст. ст. 384 та 385 КК України відповідно.

Крім того, під час допитів свідка ОСОБА_6 з`ясовані всі обставини, що мають значення для кримінального провадження.

У зв`язку з чим, прокурором зроблено висновок про відсутність на теперішній час підстав для допиту свідка ОСОБА_6 .

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

З огляду на викладене вище, вбачається, що при прийнятті постанови про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту від 28.12.2018 р., прокурором не було порушено ст. 110 КПК України, а тому приходжу до висновку, що прокурор під час винесення постанови про відмову в задоволенні клопотання, діяв згідно з вимогами чинного КПК України, а відтак підстав для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 91, 110, 220, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 02.01.2019 р. у кримінальному провадженні №0003042 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1