Справа №2114/4045/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона заяву (клопотання) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення його від покарання, призначеного вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.06.2012 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, -

в с т а н о в и в:

31.01.2022 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення його від покарання, призначеного вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.06.2012 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

01.03.2022 м. Херсон було окуповано військами рф, внаслідок чого рішенням зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 роботу Херсонського міського суду Херсонської області зупинено, проте рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області відновлено з 01.06.2023, а датою початку процесуальної діяльності суду визначено 12.06.2023.

На обґрунтування клопотання зазначено, що вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.06.2012 року по справі № 21144045/12 він був засуджений за ст.368 ч.3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років обмеження волі з триманням в кримінально-виконавчої установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обовязковим залученням до праці з позбавленням права обіймати посади, повязані зі службою в органах внутрішніх справ строком на три роки, з конфіскацією всього мана та позбавленням спеціального звання - старший лейтенант міліції. В строк відбування покарання зараховано період часу перебування під вартою з 04.01.2012 по 19.06.2012 рік зі співідношенням один день позбавлення волі до двох днів обмеження волі. Ухвалою апеляційного суду Херсонської облсті від 04.09.2012 року вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від 19.06.2012 року був залишений без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду УКраїни від 21.05.2013 року вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.06.2012 року та ухвала апеляційного суду Херсонської області від 04.09.2012 року були змінені, виключені вказівки про позбавлення спецільного звання - старший лейтенант міліції. Після цього строку вирок не виконувався, від виконання вироку він не ухилявся, до кримінальної відповідальності не притягувався, в розшуку не перебував, місце проживання не змінював, мешкав за однією адресою: АДРЕСА_1 працював на різних підприємствах в м. Херсоні, в 2019 році закнчив в м. Херсоні Херсонський національний технічний університет. Просив звільнити його від призначеного вироком покарання з зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки на даний час невідомо де перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 , вона не досліджена, невідома з яких причин не був виконаний вирок суду.

Заявник просив задовольнити клопотання.

Відділ № 26 ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про розгляд справи повідомлені належним чином, в судові засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що ОСОБА_4 не перебував та не перебуває на обліку осіб, засуджених до покарання у виді обмеження волі. Вирок суду щодо нього на виконання не надходив.

Відділ № 27 ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про розгляд справи повідомлені належним чином, в судові засідання не зявились, надіслали письмові пояснення, в яких зазначили, що ОСОБА_4 не перебував та не перебуває на обліку осіб, засуджених до покарання у виді обмеження волі. Вирок суду щодо нього на виконання не надходив.

Судом встановлене наступне:

Вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.06.2012 року по справі № 21144045/12 ОСОБА_4 був засуджений за ст.368 ч.3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років обмеження волі з триманням в кримінально-виконавчої установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обовязковим залученням до праці з позбавленням права обіймати посади, повязані зі службою в органах внутрішніх справ строком на три роки, з конфіскацією всього мана та позбавленням спеціального звання - старший лейтенант міліції. В строк відбування покарання зараховано період часу перебування під вартою з 04.01.2012 по 19.06.2012 рік зі співідношенням один день позбавлення волі до двох днів обмеження волі.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської облсті від 04.09.2012 року вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від 19.06.2012 року був залишений без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21.05.2013 року вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.06.2012 року та ухвала апеляційного суду Херсонської області від 04.09.2012 року були змінені, виключені вказівки про позбавлення спецільного звання - старший лейтенант міліції.

З відповідді Державної установи "Центр пробації" в Миколаївської, Донецької, Луганської та Херсонській областях № 26 (колишний Суворовський район м. Херсона) вбачається, що вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.06.2012 року по справі № 21144045/12 ОСОБА_4 на виконанні в них не перебував, та не перебуває.

З відповідді Державної установи "Центр пробації" в Миколаївської, ДОнецької, Луганської та Херсонській областях (Корабельний) № 27 вбачається, що вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.06.2012 року по справі № 21144045/12 ОСОБА_4 на виконанні в них не перебував, та не перебуває.

З відповідді філії Державної Установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях вбачається, що судове рішення стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання до уповноважених органів з питань пробації філії Державної станови "Центр пробації" в Миколаївскій, Донецькій, Луганській та Херсонській областях не надходило.

З відповіді Головного Управління Національної поліції в Херсонській області від 05.02.2024 року встановлено, що ОСОБА_4 до кримінальної вдповідальності після зазначеного вироку Комсомольського районного суду м.Херсона від 19.06.2012 року не притягався, в розшуку не перебував.

З відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради № 16-14/18554 від 13.12.2021 року встановлено, що місце реєстрації ОСОБА_4 не змінював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 19.06.2008 року.

З копії трудової книжки ОСОБА_4 вбачається, що він, починаючи з 2013 по 2021 рік працював на різних посадах в різних підприємствах та організаціях з місцем розташування в м. Херсоні.

В 2018 році ОСОБА_4 закінчив в м. Херсоні Херсонський національний технічний університет, про що свідчить копія диплома магістра.

Відповідно до витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 289 від 25.10.2022 року ОСОБА_4 проходить військову службу в Херсонській області.

Оцінюючи вищезазначені матеріали, суд враховує наступне.

Згідно з ч.2 ст. 30 КВК України виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, призначеного як додаткове покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, під час відбування основного покарання покладається на адміністрацію арештного дому, кримінально-виконавчої установи, командування дисциплінарного батальйону, військової частини чи начальника гарнізону.

Статтєю 57 КВК України передбачено, що Особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання. З урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

ВІдповідно до п.2 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі. При цьому строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду. (ч.2 ст. 80 КК України). Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину. (ч.3,4 ст. 80 КК України).

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 (справа №5-324кс15) правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. ст. 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

З огляду на це неприбуття для відбування покарання у виді обмеження волісаме по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

Існування в Кримінальному кодексі України цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

Враховуючи той факт, що станом на 26.03.2024 закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Комсомольського районного суду м. Херона від 19.06.2012, факт ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання не встановлений вироком суду, засуджений ОСОБА_4 нового злочину не вчинив, а тому суд вважає, що клопотання засудженого підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для його звільнення від відбування покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 36-40 КВК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді 5 років обмеження волі з конфіскацією всього належного йому майна у зв?язку із закінченням строків давності виконання вироку Комсомольського районного суду м. Херона від 19.06.2012 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1