ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області в залі суду кримінальну справу (кримінальне провадження № 000221) про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, громадянина України, освіта вища, не одружений, старший стрілець 1-го відділення 1-го взводу 6-ї роти 5-го батальону в/ч НОМЕР_1 , раніше судимого:

?12.12.2014 вироком Залізничного районного суду м. Львова за ст.. 186 ч.2 КК України на строк 4 роки позбавлення волі;

?21.12.2015 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ст. ст. 121 ч.2, 70 Кк України на строк 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Звільнився із місць відбування покарання 02.08.2018 по відбуттю строку покарання, проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 289 ч.3, 185 ч.4, 129 ч.1 КК України,

У С Т А Н О В И В :

І. ОСОБА_5 18 жовтня 2023 року, в період часу з 15.00 до 17.30 години, знаходячись в с. Клебанівка Підволочиської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, таємно, умисно, діючи в умовах воєнного стану, шляхом розбиття прикладом автомату склопакета вікна, проник через вікно у будинок АДРЕСА_2 , звідки викрав наступне майно: синтетичну куртку синього кольору з капюшоном вартістю 466,67 грн.; наплічну сумку «PUMА» вартістю 283,33 грн.; чотири плитки шоколаду різних найменувань загальною вартістю 221,09 грн.; п`ять скляних пляшок з алкогольними напоями різних найменувань загальною вартістю 1432 гривні, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальних збитків на загальну суму 2403,09 грн.

ІІ. Крім того, він же 18 жовтня 2023 року, приблизно о 17.30 годині, знаходячись в АДРЕСА_3 , умисно, в результаті раптово виниклої сварки з потерпілою ОСОБА_7 , тримаючи у своїх руках автоматичну вогнепальну зброю АК-74 з маркуванням НОМЕР_2 , вимагаючи в останньої знайти йому автомобіль для здійснення поїздки до м. Львів, намагався вдарити, а потім застрелити собаку потерпілої ОСОБА_7 , а коли остання намагалася завадити цьому, направив ствол вказаної вогнепальної зброї на потерпілу ОСОБА_7 , дослав патрон у патронник, що було сприйнято останньою як реальна конкретна погроза вбивством, як така, що може бути здійснена та в подальшому відійшовши від потерпілої ОСОБА_7 на декілька кроків, здійснив постріл вгору з вказаної вогнепальної зброї.

ІІІ. Крім того, він же 18 жовтня 2023 року, приблизно о 17.30 годині, знаходячись на автодорозі між АДРЕСА_4 , на відстані біля 400 м від початку с. Шевченкове, умисно, керуючись мотивами, направленими на незаконне заволодіння транспортним засобом, тримаючи у своїх руках автоматичну вогнепальну зброю АК-74 з маркуванням НОМЕР_2 та погрожуючи її застосуванням, здійснив постріл із вказаної зброї в землю поблизу потерпілого ОСОБА_8 , що було небезпечним для життя та здоров`я останнього, у супереч волі власника заволодів автомобілем ВАЗ НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 86908,25 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину свою в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що дійсно вчинив крадіжку вказаного в обвинувальному акті майна, оскільки йому було холодно та хотілося їсти, а також з метою заволодіння автомобілем погорожував потерпілій вбивством та заволодів легковим автомобілем з метою якомога швидше дістатися до свого хворого батька. Про вчинене жалкує.

Інші докази по справі, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, судом не досліджувалися, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорювалися, цивільного позову не заявлено.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Діяння ОСОБА_5 суд кваліфікує:

по І епізоду за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є: вчинена в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло;

по ІІ епізоду за ч.1 ст. 129 КК України як погроза вбивством;

по ІІІ епізоду за ч.3 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є: поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнав: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме вчинення двох тяжких злочинів, одного кримінального проступку, ненастання тяжких наслідків від злочинних діянь обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, позитивну характеристику командирів військової частини та негативну характеристику офіцера-психолога цієї ж військової частини, позитивну характеристику громадських організацій, його вік, стан здоров`я та матеріальний стан, прохання потерпілих про призначення покарання обвинуваченому, не пов`язаного із реальним позбавленням волі, ту обставину, що обвинувачений вчинив умисні кримінальні правопорушення під час непогашеної судимості за тяжкі умисні злочини, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та продовження ним злочинної діяльності, і вважає, що йому слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, оскільки обвинувачений є суспільно небезпечною особою, тому його виправлення вже не можливе без ізоляції від суспільства, без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, яке передбачене санкцією ст.. 289 ч.3 КК України, оскільки діяння обвинуваченого за даним епізодом не мало корисливого мотиву.

Прохання захисника про застосування судом при призначенні покарання норм ст. 69 КК України через наявність двох пом`якшуючих обставин та відсутність обставин, які обтяжують покарання не може бути взято судом до уваги, оскільки згідно вимог ст. 69 КК України суд повинен враховувати особу винного, який має непогашені судимості за вчинення тяжких умисних злочинів, що, на думку суду, свідчить про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого, продовження ним злочинної діяльності, що унеможливлює застосування ст. 69 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 289 ч.3, 185 ч.4, 129 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

?за ч. 3 ст. 289 КК України на строк 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.

?за ч. 4 ст. 185 КК України на строк п`ять років позбавлення волі;

?за ч.1 ст. 129 КК України на строк 1 місяць арешту.

На підставі ч. 1-3 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років без конфіскації майна.

Залишити ОСОБА_5 до набрання даним вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання визначити з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 19.10.2023.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 13623 грн. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Речові докази:

- автомобіль ВАЗ 21114-110-01, реєстраційний номер НОМЕР_4 повернути потерпілому ОСОБА_8 за належністю, скасувавши накладений на нього арешт ухвалою слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24.10.2023 по справі № 604/1414/23;

- сліди біологічного походження та змиви (квитанція № 58); недопалки, серветки, уламок скла, пляшки з-під алкогольних напоїв (квитанція № 59); гільзу (квитанція № 14) знищити;

- три магазини набоїв до АК-74 (квитанція № 14); автомат АК-74 з магазином (квитанція № 11) повернути до військової частини НОМЕР_1 за належністю;

- гаманець чорного кольору з грошовою купюрою 20 грн., посвідчення водія НОМЕР_5 , банківську картку, стрічку, ліхтарик, антипреспірант, запальничку, деревяне намисто, три плитки шоколаду (квитанція № 54) повернути ОСОБА_5 за належністю або іншій особі за дорученням ОСОБА_5 ;

- шарф, футболку, кофту залишити потерпілій ОСОБА_6 за належністю;

- куртку та сумку (квитанції № 51 та 55) повернути потерпілій ОСОБА_6 за належністю, скасувавши накладений на них арешт ухвалою слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24.10.2023 по справі № 604/1414/23.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення, а засудженим із дня отримання копії вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Підволочиський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копії вироку вручити потерпілим поштою: рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а іншим сторонам - під розписку.

Суддя ОСОБА_1