Номер провадження: 11-сс/813/683/24
Справа № 947/8424/24 1-кс/947/3409/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 ,

власника майна - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2024 року в кримінальному провадженні №0000284 від 28.02.2024 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 та накладено арешт на майно, вилучене 06.03.2024 року у кримінальному провадженні №0000284 від 28.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, шляхом тимчасового позбавлення власника (володільця) права на відчуження, розпорядження та користування на майно, а саме:

-блокнот блакитно - білого кольору із написом «DailyPlanner»із чорновими записами, який належить ОСОБА_12 ;

-грошові кошти в сумі 1000 доларів США, а саме 9 купюр номіналом по 100 доларів США, серії та номери: PB 22306491A, PG 69743373C, PG 54660760A, PB 22306492A, LE 07611481D, PF71307683E, LB55074670G, PG18082970D, MF 76598295E, та 2 купюри номіналом по 50 доларів США, серії та номери: IL53645964A, MD90206728A;

-мобільний телефон «Redmi 8»IMEI (1) НОМЕР_1 , IMEI (2) НОМЕР_2 , з сім картками «Київстар» номер НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

-грошові кошти в сумі 37500 гривень, а саме: 75 купюр номіналом по 500 гривень, які вилучені у підозрюваного ОСОБА_7 .

Зазначене майно було виявлене та вилучене 06.03.2024 року в ході проведення обшуку, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, у приміщенні службового кабінету №203 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Сержанта Данила Марюхна, буд.21.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно може містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій, а також й зв`язків власника такого мобільного телефону щодо обставин даного кримінального правопорушення, а грошові кошти в сумі 1000 доларів США, ймовірно є предметом неправомірної вигоди, та підлягають додатковому дослідженню, а в сумі 37500 гривень - можуть бути об`єктом конфіскації як виду покарання, оскільки вилучені саме у ОСОБА_7 .

Слідчий суддя критично оцінив надану ОСОБА_9 виписку по картці/рахунку та доводи останньої що вилучені грошові кошти у сумі 37500 грн. належать їй, оскільки матеріали клопотання не містять беззаперечних доказів цього, а надана виписка з банку підтверджує лише транзакції по належному ОСОБА_9 рахунку НОМЕР_5 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_9 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу, як незаконну та необґрунтовану та постановити нову, якою частково задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, зазначене в клопотанні, окрім грошових коштів в сумі 37500 гривень.

Апелянт стверджує, що грошові кошти в сумі 37500 гривень, які були вилучені у її чоловіка ОСОБА_7 , належать їй та були отримані нею за заявою про надання їй кредитного ліміту у розмірі 38000 гривень на картку Приватбанку. Грошові кошти були зняті її чоловіком 05.03.2024 та 06.06.2024 року за її проханням, для придбання замовлених нею матеріалів для нарощування вій, однак чоловік не встиг їх придбати, оскільки був затриманий працівниками правоохоронного органу. На теперішній час, за отриманим нею кредитом, їй нараховуються відсотки, які вона не може сплатити, оскільки її кошти вилучені, а товар так і не був придбаний.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи ОСОБА_9 та її представника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Наведені норми процесуального закону узгоджуються з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Вказані положення також знайшли своє відображення в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, ч.10 ст.170 КПК визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку зокрема на рухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з матеріалів судової справи, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2024 року за №0000284, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого, ОСОБА_7 , підозрюється у тому, що 06.03.2024 року, о 13 год 50 хв, він, перебуваючи у приміщенні службового кабінету №203 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, діючи з прямим умислом, надав службовій особі, яка займає відповідальне становище - заступнику начальника СВ Білгород - Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , який в цей час виконував свої службові обов`язки, неправомірну вигоду матеріального характеру у вигляді грошових коштів у розмірі 1000 доларів США, за вчинення ним дій, з використанням свого службового становища, під час проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000257 від 21.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а саме: не притягнення його до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному проваджені, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України - надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

У зв`язку з наявністю невідкладного випадку, пов`язаного з рятуванням майна - предметів і документів, які мають значення доказів для досудового розслідування, а також переслідування особи, яка може бути причетною до вчинення кримінального правопорушення в межах цього кримінального провадження, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, 06.03.2024 року, за письмовою згодою начальника Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 , було проведено обшук приміщення службового кабінету №203 Білгород - Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, м.Білгород - Дністровський, вул. Сержанта Данила Марюхна, буд.21, під час проведення якого було виявлено та вилучено: блокнот блакитно - білого кольору із написом «DailyPlanner»із чорновими записами; грошові кошти в сумі 1000 доларів США, а саме 9 купюр номіналом по 100 доларів США, серії та номери: PB 22306491A, PG 69743373C, PG 54660760A, PB 22306492A, LE 07611481D, PF71307683E, LB55074670G, PG18082970D, MF 76598295E, та 2 купюри номіналом по 50 доларів США, серії та номери: IL53645964A, MD90206728A; мобільний телефон «Redmi 8»IMEI (1) НОМЕР_1 , IMEI (2) НОМЕР_2 , з сім картками «Київстар» номер НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 37500 гривень, а саме: 75 купюр номіналом по 500 гривень.

07.03.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

11.03.2024 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси задоволено клопотання органу досудового розслідування та надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні службового кабінету №203 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Сержанта Данила Марюхна, буд.21, який фактично проведено 06.03.2024 року в порядку ст.233 КПК.

Відповідно до протоколу обшуку, під час його проведення було вилучено: блокнот блакитно - білого кольору із написом «DailyPlanner»із чорновими записами, який належить ОСОБА_12 ; грошові кошти в сумі 1000 доларів США, а саме 9 купюр номіналом по 100 доларів США, серії та номери: PB 22306491A, PG 69743373C, PG 54660760A, PB 22306492A, LE 07611481D, PF71307683E, LB55074670G, PG18082970D, MF 76598295E, та 2 купюри номіналом по 50 доларів США, серії та номери: IL53645964A, MD90206728A; мобільний телефон «Redmi 8»IMEI (1) НОМЕР_1 , IMEI (2) НОМЕР_2 , з сім картками «Київстар» номер НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 37500 гривень, а саме: 75 купюр номіналом по 500 гривень, які вилучені у підозрюваного ОСОБА_7 (а.п. 20-24).

Постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 07.03.2024 року вилучене під час обшуку майно визнано речовими доказами.

07.03.2024 року, засобами поштового зв`язку, слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді, з погодженим прокурором ОСОБА_11 , клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 06.03.2024 року під час проведення обшуку.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що мобільний телефон та грошові кошти мають суттєве значення для проведення повного, всебічного досудового розслідування, оскільки гроші були предметом злочину, а телефон фактично належить підозрюваному. Грошові кошти в сумі 37500 гривень, які вилучені у ОСОБА_7 можуть бути конфісковані за рішенням суду, оскільки санкція ч.3 ст.369 КК України передбачає конфіскацію майна, як вид покарання.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2024 року задоволено клопотання органу досудового розслідування та накладено арешт на майно, перелік якого міститься в клопотанні слідчого.

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого та обставини, на які посилається останній, як на обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, відповідає вимогам ст.171 КПК та узгоджується з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Доводи апелянта про те, що грошові кошти належить їй та вказані обставини підтверджуються роздруківкою з рахунків в АТ КБ «Приватбанк» за заявою про надання кредитного ліміту, колегія суддів оцінює критично.

Так, відповідно до долученої до апеляційної скарги виписки по картці/рахунку НОМЕР_6 на і`мя ОСОБА_9 в АТ КБ «Приватбанк», сума, на яку звертає увагу остання - 38090 гривень надійшла на поточний рахунок 05.03.2024 року о 20 год 26 хв, шляхом грошового переказу з картки НОМЕР_7 через додаток ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Водночас в матеріалах судового провадження наявна інша роздруківка по виписці картки/рахунку НОМЕР_8 , відповідно до якої, підтверджено переказ на картку 47**78 38090 гривень 05.03.2024 року о 20 год 26 хв. При цьому, відомостей про те, що вказані грошові кошти є кредитним лімітом, ні однією, ні іншої випискою не підтверджено. Наявні надходження на картку/рахунок НОМЕР_8 від 05.03.2024 року підтверджують лише перекази з картки на карту власника карток, або перекази з іншого банку.

Колегія суддів враховує пояснення прокурора стосовно того, що під час проведення обшуку ОСОБА_14 повідомляв іншу версію походження та належності коштів, але не заявляв, що грошові кошти в сумі 37500 гривень належать його дружині ОСОБА_9 .

Крім того, до протоколу обшуку долучені зауваження захисника ОСОБА_15 , в яких зазначено лише про те, що грошові кошти в сумі 37500 гривень, які знаходились в сумці ОСОБА_14 не були переписані в протоколі обшуку. Інших зауважень або уточнень з боку ОСОБА_14 або його захисника протокол обшуку не містить.

Будь-яких інших відомостей, які підтверджують доводи апелянта стосовно того, що вилучені у ОСОБА_14 під час проведення обшуку 37500 гривень, належать його дружині, були отримані нею як кредитний ліміт, та взагалі є саме тими грошима, на які посилається остання, матеріали провадження не містять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував вимоги ст.ст. 131-132, 170-173 КПК та обґрунтовано наклав арешт на вилучене майно, що буде слугувати меті забезпечення збереження речових доказів, а також забезпечив своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності/володіння завданням кримінального провадження.

Колегія суддів також враховує повідомлення прокурора стосовно того, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000284 від 28.02.2024 року перебуває на завершальній стадії та виконуються вимоги ст.290 КПК, стороні захисту відкрито матеріали досудового розслідування. За таких обставин, питання про подальшу доцільність арешту на майно та долю речових доказів, буде вирішено судом першої інстанції на стадії судового розгляду, в тому числі шляхом перевірки та надання/отримання інших доказів щодо походження вилучених грошей.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.407 КПК, згідно з якими апеляційний суд, за наслідками апеляційного розгляду має право залишити ухвалу слідчого судді без змін, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2024 року, якою в кримінальному провадженні №0000284 від 28.02.2024 року накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 06.03.2024 року в ході проведення обшуку, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, у приміщенні службового кабінету №203 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Сержанта Данила Марюхна, буд.21, перелік якого міститься в ухвалі слідчого судді - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4