Справа № 487/5112/24
Провадження № 1-кп/487/659/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2024 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0000187 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 309 КК України

за участю сторін кримінального правопорушення:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, в порушення вимог ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України забороняється, придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса PVP у складі речовини становить 0,2207г, яку незаконно зберігав при собі без мети збуту, до моменту вилучення працівниками поліції 16.05.2024 в період часу з 11.20. по 13.55 год. за адресою: територія паркова зона по АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив про те, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив і прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , який по суті пред`явленого обвинувачення зазначив, що придбав психотропну речовину без мети збуту, для власного вживання, яку зберігав при собі. В травні 2024 при його затриманні працівниками поліції, добровільно видав психотропну речовину. У вчиненому щиро розкаявся.

Протокол затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 16.05.2024, відповідно до якого 16.05.2024 дізнавачем СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 був затриманий - ОСОБА_3 , який добровільно видав згорток з речовиною невідомого походження.

Постанова про звільнення від 16.05.2024, відповідно до якої ОСОБА_3 було звільнено в порядку ч.2 ст. 298-2 КПК України 16.05.2024 о 13.55 год.;

Висновок експерта від 06.06.2024 № СЕ-19/115-24/9189-НЗПРАП, відповідно до якого надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено. Маса PVP у складі речовини становить 0,2207 г.

Провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, проаналізувавши усі докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, а саменезаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, яким керувався суд.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно цієї постанови, відповідно до ст.50, ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нови хзлочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 р., зазначав, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесено законом, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії кримінальних проступків.

Обставина, яка пом`якшуює покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 раніше не судимий, на лікуванні у КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» не перебував, характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 , покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, а саме обмеження волі, з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Суд вважає, що визначене покарання за таких обставин, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, отже, несвавільним, і пропорційним, тобто, таким, аби не становити надмірного тягаря для особи.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

З урахуванням положень ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати по залученню експерта слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 ( один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.1 п.п. 1, 2 ст. 76 КК України та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у сумі 1514,56 грн.

Скасувати арешт з мобільного телефону "Redmi 10С" , IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 11.06.2024.

Речові докази:

- особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, масою 0,2207 знищити;

- мобільний телефон "Redmi 10С" , IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1