Справа № 558/432/23
номер провадження 1-кп/558/19/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року селище Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000152 від 17.08.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, працюючого водієм автотранспортного підприємства, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 Кримінального Кодексу України та ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 -

В С Т А Н О В И В :

29.06.2022 року ОСОБА_3 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом з метою незаконного збагачення чужим майном та особистого збагачення, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_5 , сформованої внаслідок тривалого знайомства, а також шляхом обману, який виразився у повідомленні їй неправдивої інформації про сплату коштів за купівлю свині, переконав потерпілу продати йому свиню за ціною 60 гривень за один кілограм.

Після цього, ОСОБА_3 , реалізуючи раніше запланований злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, 29.06.2022 приблизно о 17:30 годині, приїхав до господарства ОСОБА_5 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , де потерпіла розраховуючи на правдивість і законність його поведінки, будучи введеною в оману, передала йому свиню вагою 320 кілограм, який, не маючи наміру виконувати у подальшому зобов`язання щодо здійснення оплати запевнив, що на наступний день в якості оплати за свиню віддасть гроші в сумі 19 200 гривень.

Однак, в подальшому ОСОБА_3 не маючи наміру виконувати зобов`язання, умисно, з метою особистого збагачення, потерпілій ОСОБА_5 гроші в сумі 19200 гривень за придбану свиню не віддав, при цьому продав її іншим особам, а вирученими за неї грошима розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на суму 19 200 гривень.

На початку лютого 2023 року ОСОБА_3 (точної дати судовим слідством не встановлено), діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, повторно, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6 , сформованої внаслідок тривалого знайомства, а також шляхом обману, який виразився у повідомленні йому неправдивої інформації про сплату найближчим часом коштів за купівлю свині, з метою заволодіння чужим майном, домовився із потерпілим, щоб останній продав йому свиню за ціною 60 гривень за один кілограм.

Після цього, ОСОБА_3 , реалізовуючи раніше запланований злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, на початку лютого 2023 року, в денну пору доби, приїхав до господарства ОСОБА_6 , що знаходиться у АДРЕСА_3 , де потерпілий розраховуючи на правдивість і законність його поведінки, будучи введеним в оману, передав йому свиню вагою 155 кілограм. ОСОБА_3 не маючи наміру виконувати у подальшому зобов`язанння щодо здійснення оплати, запевнив потерпілого ОСОБА_6 , що протягом 2-3 днів в якості оплати за свиню віддасть грошові кошти в сумі 9300 гривень.

Однак, в подальшому ОСОБА_3 , не маючи наміру виконувати зобов`язання, потерпілому ОСОБА_6 гроші в сумі 9300 гривень за придбану свиню умисно не віддав, при цьому продав її іншим особам, а вирученими за неї грошима розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 9300 гривень.

На початку квітня 2023 року ОСОБА_3 (точної дати судовим слідством не встановлено) діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_7 , сформованої внаслідок тривалого знайомства, а також шляхом обману, який виразився у повідомленні йому неправдивої інформації про сплату найближчим часом коштів за купівлю теляти, з метою заволодіння чужим майном, домовився із потерпілим, щоб останній продав йому теля за ціною 65 гривень за один кілограм.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізовуючи раніше запланований злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, на початку квітня 2023 року, в денну пору доби, приїхав до господарства ОСОБА_7 , що знаходиться у АДРЕСА_4 , де потерпілий розраховуючи на правдивість і законність його поведінки, будучи введеним в оману, передав йому теля вагою 55 кілограм. ОСОБА_3 не маючи наміру виконувати у подальшому зобов`язання щодо здійснення оплати, запевнив, що протягом 2-3 днів в якості оплати за теля віддасть грошові кошти в сумі 3575 гривень.

Однак, в подальшому ОСОБА_3 , не маючи наміру виконувати зобов`язання, потерпілому ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3575 гривень за придбане теля умисно не віддав, при цьому продав її іншим особам, а вирученими за нього грошима розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 3575 гривень.

У відповідності до норм ст.349 КПК України, з`ясувавши думку представника сторони обвинувачення та інших учасників кримінального провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Вважаючи на те, що заперечень від учасників судового провадження, щодо обсягу та порядку дослідження доказів не поступало, суд ухвалив допитати обвинуваченого, потерпілих, дослідити долучені до матеріалів кримінального провадження документи, що характеризують обвинуваченого як особу та з`ясувати інші обставини, передбачені нормами ст.374 КПК України, які регулюють зміст вироку суду.

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст всіх обставин справи, які підлягали б доказуванню і переконався у добровільності їх позиції. Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що при відмові від дослідження доказів, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені можливості оскаржити їх в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та щиро розкаявся. ОСОБА_3 показав, що дійсно 29.06.2022 року в селі Вишневе Дубенського району Рівненської області, потерпіла ОСОБА_5 передала йому свиню вагою 320 кілограм. Гроші в сумі 19 200 гривень, отримані за продаж свині, обвинувачений ОСОБА_3 громадянці ОСОБА_5 не повернув.

Також, ОСОБА_3 підтвердив, що на початку лютого 2023 року у селі Вербень Дубенського району Рівненської області потерпілий ОСОБА_6 передав йому свиню вагою 155 кілограм. В подальшому ОСОБА_3 не виконав свого зобов`язання перед ОСОБА_6 щодо здійснення оплати та не повернув йому грошові кошти в сумі 9300 гривень за продаж свині.

Зі слів обвинуваченого ОСОБА_3 на початку квітня 2023 року у селі Дубляни Дубенського району Рівненської області потерпілий ОСОБА_7 передав йому теля вагою 55 кілограм. В подальшому ОСОБА_3 не повернув ОСОБА_7 отримані від продажу теляти кошти в сумі 3575 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 не може пояснити, чому він дані кошти не повернув потерпілим. З його слів, він на даний момент працевлаштувався та планує повернути власникам вищевказані кошти.

Потерпіла ОСОБА_5 показала, що дійсно 29.06.2022 року в селі Вишневе Дубенського району Рівненської області, вона продала ОСОБА_3 свиню вагою 320 кілограм. В подальшому ОСОБА_3 , шляхом обману, не повернув їй гроші в сумі 19 200 гривень, отримані за продаж свині.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала заявлений нею позов до ОСОБА_3 про відшкодування спричиненої їй шкоди в сумі 19 200 гривень, при призначенні йому покарання повністю покладається на рішення суду.

Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що на початку лютого 2023 року у селі Вербень Дубенського району Рівненської області він продав обвинуваченому ОСОБА_3 свиню вагою 155 кілограм. В подальшому ОСОБА_3 не виконав свого зобов`язання перед ОСОБА_6 щодо здійснення оплати та не повернув йому грошові кошти в сумі 9300 гривень за продаж свині.

Потерпілий ОСОБА_6 просить стягнути із ОСОБА_3 спричинену йому шкоду в розмірі 9300 гривень. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 потерпілий також покладається на рішення суду.

Потерпілий ОСОБА_7 показав,що на початку квітня 2023 року у селі Дубляни Дубенського району Рівненської області продав ОСОБА_3 теля вагою 55 кілограм. В подальшому ОСОБА_3 не повернув ОСОБА_7 отримані від продажу теляти кошти в сумі 3575 гривень.

ОСОБА_7 підтримав заявлений ним позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди та просить його суворо не карати.

Допитавши обвинуваченого та потерпілих, дослідивши долучені до матеріалів кримінального провадження документи, що характеризують обвинуваченого як особу та з`ясувавши інші обставини, передбачені нормами ст.374 КПК України, які регулюють зміст вироку, суд вважає доведеним у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України,- заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та обману (шахрайство) та ч.2 ст.190 КК України,- заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та обману (шахрайство), вчинене повторно.

За місцем проживання в селі Княгинине Дубенського району обвинувачений ОСОБА_3 характеризується позитивно (а.с.47,48 том №2, а.с.35том №3).

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий(а.с.70 том №2, а.с.49,том №3).

Відповідно до письмових документів посадових осіб медичних закладів Волинської та Рівненської областей обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.50-60 том №2, а.с.32том №3).

ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку у першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.52 том №2, а.с.30 том №3).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з ч.1 ст.65 КК України, суд враховує особу винного, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч.1 ст.190 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , відноситься до категорії кримінальних проступків. Скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення за ч.2 ст.190 КК України є нетяжким злочином.

Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст.ст.66,67 КК України, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд керується вимогами ч.ч.1,2 ст.65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, призначається покарання у межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і дане покарання має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що ОСОБА_3 , для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, необхідно призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що ОСОБА_3 , для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, необхідно призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі.

Згідно ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, суд, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особу та інші встановлені обставини справи, керуючись ст.ст.75,76 КК України, приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням та з покладанням на нього відповідних обов`язків.

Крім того, потерпілою ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення з нього спричиненої їй матеріальної шкоди, заподіяної злочином в розмірі 19200 гривень(а.с.94 том №1).

Згідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно встановлених судом обставини, обвинувачений ОСОБА_3 умисно, з метою особистого збагачення не повернув потерпілій ОСОБА_5 гроші в сумі 19200 гривень за придбану свиню, а вирученими грошима розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду.

Крім того, підлягає до повному задоволенню цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 9300 гривень(а.с.102 том №1).

Згідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 умисно, з метою особистого збагачення не повернув потерпілому ОСОБА_6 гроші в сумі 9300 гривень за придбану свиню та заподіяв потерпілому майнову шкоду.

Потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення з нього спричиненої йому матеріальної шкоди, заподіяної злочином в розмірі 3575 гривень та моральної шкоди в сумі 2500 гривень(а.с.101 том №1).

Згідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Норми ст.23 ЦК України вказують на те, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 умисно, з метою особистого збагачення не повернув потерпілому ОСОБА_7 гроші в сумі 3575 гривень за придбане теля та заподіяв потерпілому майнову шкоду. Вищевказана сума підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 .

При цьому, виходячи із характеру та обсягу завданої обвинуваченим ОСОБА_3 шкоди потерпілому ОСОБА_7 , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди, грошової суми в розмірі 500 гривень.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні(а.с.2 том №1, а.с.53 том №1)

Згідно обвинувального акту у даному кримінальному провадженні , відносно обвинуваченого ОСОБА_3 інші заходи забезпечення кримінального провадження, крім виклику дізнавачем, слідчим та прокурором на стадії досудового розслідування, не застосовувалися (а.с.2 том №1, а.с.53 том №1).

Речові докази по справі відсутні(а.с.2 том №1, а.с.53 том №1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 349, 358, 368, 369-376 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.12, 65, 66, 67, 75, 76, 190 Кримінального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді обмеження волі на строк 3(три ) роки.

На підставі ст.ст.75,76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3(трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 спричинену їй матеріальну шкоду в розмірі 19 200(дев`ятнадцять тисяч двісті) гривень.

Позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 спричинену йому матеріальну шкоду в розмірі 9 300 (дев`ять тисяч триста) гривень.

Позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 спричинену йому матеріальну шкоду в розмірі 3 575 (три тисячі п`ятсот сімдесят п`ять ) гривень та спричинену йому моральну шкоду в розмірі 500 (п`ятсот ) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку, не пізніше наступного дня після ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_8