Справа № 461/3372/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/633/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22 квітня 2024 року про накладення арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на майно задоволено.

Накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході обшуку за адресою проживання ОСОБА_7 : АДРЕСА_1 , а саме на ноутбук марки «Acer» із МАС адресою 08-97-98-В5-33-3Е, якому присвоєно ІР-адресу НОМЕР_1 та зарядний пристрій до нього.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22 квітня 2024 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку покликається на те, що клопотання про арешт майна розглянуто без участі ОСОБА_7 із ухвалою він ознайомився 01.05.2024, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ухвалою слідчого судді від 15.04.2024 надавався дозвіл на проведення обшуку, проте в такій не вказувалось індивідуальних чи родових ознак за якими ідентифікувати майно, яке стало предметом вчинення кримінального правопорушення та в подальшому тимчасово вилучене з метою накладення арешту.

Вважає, що не наведено достатніх обґрунтувань того, що саме з ноутбуку марки «Acer» із МАС адресою 08-9798-В533-3Е, який належить ОСОБА_7 здійснено завантаження та вивантаження файлів з дитячою парнографією у період 15.12.2023 до часу звернення.

Наголошує, що на час проведення обшуку та арешту майна ОСОБА_7 не було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, а тому відсутні підстави для арешту майна.

ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримали, просили апеляційні вимоги задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції подану апеляційну скаргу заперечила, просила рішення слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_8 щодо законності судового рішення, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла до висновку, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Так, згідно з клопотанням та ухвали Галицького районного суду м. Львова слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000444 від 10.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Так, працівниками УМП ГУНП у Львівській області за допомогою системи InternetCrimesAgaintsChildren (ICAC) ChildOnlineProtection (COP), що являє собою спеціальне програмне забезпечення правоохоронних органів, сертифікований доступ до якого було надано працівникам Національної поліції України правоохоронними органами Сполучених Штатів Америки, здійснювався моніторинг IP-адрес, з яких розповсюджуються матеріали порнографічного характеру, в тому числі дитячої порнографії.

Згадана система містить базу даних порнографічних творів з описом їх змісту, а також інформацію про українських користувачів файлообмінних мереж, які розміщують порнографічну продукцію у загальний доступ в мережі Інтернет та фізично знаходяться на території міста Львова та Львівської області.

Із рапорту оперуповноваженого ВКП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 вбачається, що під час здійснення такого моніторингу ним було виявлено ІР-адресу НОМЕР_2 з якої здійснювався вихід у Всесвітню мережу (Інтернет) і проводилось завантаження та вивантаження файлів, які містять дитячу порнографію.

Встановлено, що за вказаною ІР-адресою послуги провайдера надаються ФОП ОСОБА_10 (адреса: АДРЕСА_2 ), якій було скеровано запит на отримання інформації з метою встановлення користувача IP-адреси НОМЕР_2 .

У відповіді на зазначений запит ФОП ОСОБА_10 повідомила, що з 15.12.2023 по теперішній час ІР-адреса НОМЕР_2 використовується абонентом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Послуга з постачання інтернету вказаному користувачу надавалася згідно публічного договору оферти, який розміщений на сайті компанії.

Крім того, в результаті проведеної перевірки за інформацією, отриманою від системи «Icaccops», встановлено, що на комп`ютері користувача з IP-адресою НОМЕР_2 міститься 3920 файли, які ідентифіковано, як фото та відеофайли які містять дитячу порнографію.

У ході досудового розслідування, а саме 18.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.04.2024 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 2021 року орендує вказану квартиру у ОСОБА_11 .

За результатами проведення обшуку у ОСОБА_7 виявлено та вилучено ноутбук марки «Acer» із МАС адресою 08-97-98-В5-33-3Е, якому присвоєно ІР-адресу НОМЕР_1 , а також зарядний пристрій до нього.

18.04.2024, вилучені під час обшуку ноутбук марки «Acer» із МАС адресою 08-97-98-В5-33-3Е, якому присвоєно ІР-адресу НОМЕР_1 та зарядний пристрій до нього, на підставі ч.1 ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000444, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, має ознаки зазначені у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, а саме як засіб вчинення злочину та предмет, який зберіг на собі сліди правопорушення, тобто має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а тому, з метою збереження, підлягає арешту.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

Окрім того, колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Вказані норми невраховані апелянтом в його доводах, що вказує на необґрунтованість апеляційних вимог.

Твердження адвоката про те, що у клопотанні не наведено достатніх обґрунтувань того, що саме з ноутбуку марки «Acer» із МАС адресою 08-9798-В533-3Е, який належить ОСОБА_7 здійснено завантаження та вивантаження файлів з дитячою парнографією у період 15.12.2023 до часу звернення, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки вказані обставини належать до фактичних обставин кримінального провадження, а тому такі мають досліджуватися, у випадку, якщо кримінальне провадження надійде до суду, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Інші зазначені в апеляційних скаргах обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, апеляційні скарги сторони захисту - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

поновити адвокату ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22 квітня 2024 року про накладення арешту на майно, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах - ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3