СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/212/24
ун. № 754/2266/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Святошинського районного суду м. Києва подання фахівця I категорії Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків суду стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 07.06.2023 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; 06.09.2023 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

встановив:

15.04.2024 фахівець I категорії Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним поданням, у якому просить вирішити питання про призначення засудженому ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю злочинів відповідно до п. 11 ст. 537 КПК України та ч. 4 ст. 70 КК України, посилаючись на те, що 11.03.2024 на виконання надійшов вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2023, у якому не враховано вирок Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2023.

Від прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 надійшла заява від 03.06.2024, у якій вона просить відмовити у задоволенні подання.

ОСОБА_4 про час та місце розгляду подання повідомлявся, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч. 5 ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання.

Розглянувши подання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до аб. 1 ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

П. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2023 у справі № 754/2266/23, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення у виконає покладені на нього обов`язки.

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2023 у справі № 760/19011/23, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок,

суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК ( 2341-14 ) та статей 411, 413 КПК ( 1003-05 ).

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 10 та п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядаються судом у порядку, передбаченому статтями 411, 413 КПК України, у випадках: а) коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків; б) коли під час виконання покарання, призначеного за сукупністю вироків, перший з них скасований у порядку нагляду, внаслідок чого необхідно виключити із сукупності міру покарання, призначену судом за скасованим вироком. Не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.411 КПК України, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Так, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України 1960 р. (наразі ст. 71 КК України) не було вирішено.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Таким чином, визначаючи порядок застосування покарання засудженому, стосовно якого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній вирок, суд зобов`язаний керуватися ст.71 КК України.

Разом, з тим, звертаючись з вказаним поданням фахівець I категорії Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 просить вирішити питання про призначення засудженому ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю злочинів, що не передбачено правилами, встановленими п.11 ч. 1 ст.539 КПК України.

Відповідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України ( 254к/96-ВР ) судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

З урахуванням викладеного, з метою недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, враховуючи недопустимість погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

У задоволенні подання фахівця I категорії Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків суду, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена через Святошинський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1