Справа № 342/1419/23
Провадження № 1-кп/342/55/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачена ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження №0000141 від 01.11.2023 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, вдови, не працюючої, яка має середню освіту, на утриманні трьох малолітніх дітей, депутатом не обиралася, в силу ст.89 КК України раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення (злочин) вчинено при наступних обставинах:

24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. Крім того, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку діївоєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався в останнє Указом Президентом України №451 з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року.

Так, 31.10.2023 близько 11.30 год. ОСОБА_4 спільно із своїм малолітнім сином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала в приміщенні «Інклюзивно-ресурсного центру» КНП «Городенківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Городенківської міської ради, що в АДРЕСА_2 .В подальшому, перебуваючи у данному приміщенні, ОСОБА_4 зайшла в приміщення кабінету директора «Інклюзивно-ресурсного центру» ОСОБА_6 , в якому раніше неодноразово перебувала. Перебуваючи в кабінеті, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до дерев`яної шафи та відчинивши дверцята, побачила сумку чорного кольору, в якій знаходився гаманець із грошовими коштами. В цей час у неї виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна. На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, викрала бувший у використанні жіночий гаманець фірми «GUESS est 1981», чорного кольору, вартістю 1033 (одна тисяча тридцять три) гривні, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 220 (двісті двадцять) доларів США, що згідно курсу НБУ становить 8228 (вісім тисяч двісті двадцять вісім) гривень, 20 (двадцять) польських злотих, що згідно курсу НБУ становить 165 (сто шістдесят п`ять) гривень, та грошові кошти в сумі 400 (чотириста) гривень, який винесла за межі території дитячої лікарні та викраденим розпорядилася на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 9826 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять шість) гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою інших учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, заслухав пояснення потерпілої, дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила вищенаведені обставини. Пояснила суду, що в жовтні 2023 року, близько обіду, вона разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_7 перебувала на огляді в лікаря, в лікарні інтенсивного лікування Городенківської міської ради, що в АДРЕСА_2 . Під час того, як лікарями у її відсутності, проводилось обстеження її сина ОСОБА_8 , вона, знаючи про відсутність у кабінеті лікаря ОСОБА_6 , зайшла до її кабінету, в якому раніше неодноразово бувала. Скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, із шафи взяла сумку чорного кольору, в якій знаходився гаманець із грошима. Переконавшись, що ніхто не бачить, взяла гаманець із грошими і покинула кабінет лікаря. Після чого, покинула територію лікарні та розпорядилася грошима на власний розсуд. Пояснила, що розуміє, що вчиняє не правильно. Запевнила суд, що більше такого не буде вчиняти та негативно ставиться до вчиненого. Ствердила суду, що шкоду потерпілій відшкодувала повністю, кошти повернула. Просила суд суворо її не карати.

Потерпіла в судовому засідання пояснила, що працює на посаді директора «Інклюзивно-ресурсного центру» КНП «Городенківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Городенківської міської ради. В жовтні 2023 року вона, разом із іншими лікарями проводила обстеження сина ОСОБА_4 ОСОБА_8 . Через деякий час, перебуваючи на робочому місці, під час обіду, виявила, що у неї із сумки, що знаходилась у шафі її кабінету, пропав гаманець із грошима, а саме: 220 доларів США, 20 польських злотих та 400 гривень. Знаючи, що в той період, коли її не було в кабінеті, у коридорі, перебувала ОСОБА_4 , наздогнала її при виході із території лікарні і попросила, щоб та віддала гаманець з грошима. Однак, ОСОБА_4 запевнила її, що ніяких грошей вона не брала. За даним фактом вона звернулася до поліції. У судовому засіданні ствердила, що завдані їй збитки морального та матеріального характеру їй відшкодовано повністю. Жодних претензій морального чи матеріального характеру вона до ОСОБА_4 не має. Просила суд не позбавляти волі обвинуваченої, так як на утриманні у неї залишилось три малолітніх дитини.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого їй злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), в умовах воєнного стану.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином.

Призначаючи покарання, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію прокурора та думку потерпілої.

При призначенні покарання суд виходить з положень ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зокрема, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного те, що обвинувачена ОСОБА_4 , в силу ст.89 КК України, раніше не судима, на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті КНП «Городенківська БЛІЛ» Городенківської міської ради не знаходиться, проте знаходиться на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті КНП «Городенківська БЛІЛ» Городенківської міської ради, позитивно характеризується по місцю проживання, вдова, ніде не працює, самостійно виховує трьох малолітніх дітей, шкоду відшкодувала потерпілій повністю.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченої та обставини вчинення нею вказаного кримінального правопорушення і призначити їй покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпіла у судовому засіданні ствердила, що претензій до обвинуваченої не має, щодо призначення міри покарання обвинуваченій, просила суворо обвинувачену не карати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді органу пробації складеної відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , відношення винної до скоєного, що виразилось у її щирому каятті та засудженні своєї протиправної поведінки, пом`якшуючі покарання обставини, так як обтяжуючої не встановлено, позицію прокурора щодо міри покарання, думку потерпілої особи, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тому призначає їй покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, сааме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нею нових злочинів, так як іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого з алежить їх подальша доля звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальнее її відбування.

Питання про речові докази та витрати на експерта слід вирішити в порядку, визначеному ст. 100, 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченій під час підготовчого та судового розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення не заявлялось. Відповідно питання запобіжного заходу судом не вирішується.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ та положень ч.15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 370 373, 374, 376, 392-395, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

Речові докази DVD-диск із матеріалами відеозапису за 31.10.2023 із камери відео нагляду обмінного пункту супермаркету «Мегамаркет» залишити при матеріалах кримінального провадження №0000141 від 01.11.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на проведення експертизи в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/109-23/12918-ТВ від 03.11.2023 в розмірі 956,00 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1