Справа № 497/1672/23
Провадження № 1-кп/497/27/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі суду:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей Болградської міської ради - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 24.05.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Городнє Болградського району Одеської області, громадянина України, за національністю болгарина, з неповною середньою освітою, який не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.155 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року, точний час та дата судом не встановлені, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи з неповнолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на березі озера Ялпуг в районі с.Владичень Болградського району Одеської області, діючи з прямим умислом, спрямованим на статеві зносини з ОСОБА_6 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, з мотивів задоволення власної статевої пристрасті, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, за взаємною згодою останньої, без застосування фізичного та психічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, вступив з нею у статеві зносини, а саме вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням статевим членом в тіло потерпілої.

У подальшому, діючи з єдиним умислом, у період часу з липня 2022 року по 22.05.2023 року, точний час та дати судом не встановлені, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання, у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з неповнолітньою ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на статеві зносини з ОСОБА_6 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, за взаємною згодою останньої, без застосування фізичного та психічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, з мотивів задоволення власної пристрасті, неодноразово вступив з нею у статеві зносини, а саме вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням статевим членом в тіло потерпілої.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України за ознаками: вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України визнав та показав суду, що літом 2022 року він познайомився з ОСОБА_6 на озері Ялпуг, вони почали спілкуватися, разом гуляли, проводили спільно час, спілкувалися по телефону, а також вона приходила до нього до дому. Йому було відомо про вік потерпілої, а саме що їй тільки 14 років, але вона йому дуже подобалась. Десь через два місяці вони почали жити інтимним життям, на його думку він був у потерпілої не першим. Батьки ОСОБА_9 були проти їх зустрічей, забороняли їй з ним спілкуватися. У 2023 році вони продовжували спілкуватися, коли одного дня, у травні місяці, ОСОБА_9 зателефонувала та попросила його під`їхати до школи, де вона навчалася. Вони сиділи на лавці біля школи, розмовляли, коли приїхав батько ОСОБА_9 , побачив їх, почав сваритися, ударів її та забрав додому. Ввечері вона зателефонувала та сказала йому, що не хоче йди додому, тому вони поїхали до нього, де у них відбувся статевий акт, під час якого батько ОСОБА_9 , який шукав її, застав їх під час статевого акту, що й призвело до розголосу їх статевих відносин. На даний час вони не спілкуються, але він кохає її та вона йому казала, що кохає. В статеві зносили вони вступили добровільно, без примусу, він не примушував потерпілу, всі зносини відбувалися за її добровільної згоди. Зазначив, що на даний час усвідомив наслідки своїх діянь, вибачається перед потерпілою та її матір`ю, у скоєному щиро кається. Під час судового розгляду неодноразово наголошував, що любить потерпілу та мав намір одружитися.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України, підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами.

Так, опитана в судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 , в присутності законного представника та представника служби у справах дітей, пояснила, що вона познайомилася влітку 2022 року з обвинуваченим, під час відпочинку на озері. Спочатку обвинувачений першим почав їй писати в соціальних мережах, а в подальшому вони почали спілкуватися ближче, разом проводили час, гуляли. Зустрічі були не дуже частими, десь два рази на тиждень біля озера, в перший рік вона до нього додому не приходила. Обвинуваченому на той час було вже 26, а їй виповнилося 14 років, про що йому було відомо. Десь через пів року після знайомства у них почалися інтимні стосунки. Приблизно в той самий час мати побачила в телефоні переписку з ОСОБА_10 та заборонила їй з ним спілкуватися. Перший статевий акт був вдома у обвинуваченого, спочатку вони відпочивали на озері, а після цього поїхали до нього додому, де з її згоди відбувся статевий акт природним шляхом. Пояснила, що вважала, що має почуття до обвинуваченого, а він до неї, тому всі статеві акти ставались з її згоди, вона розуміла, що робила. Зазначила, що не має образ до обвинуваченого, на даний час вони не спілкуються, вона не бачить свого майбутнього з ним. В судових дебатах не наполягала на суровому покаранні.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_11 суду пояснив, що потерпіла є його дочкою, а обвинувачений односельцем. Вони з дружиною наразі виховують 9 дітей, а взагалі їх 13, двоє з яких рідні діти, а інші всиновлені. Йому стало відомо, що обвинувачений ОСОБА_4 використовує малолітніх дівчат, тому коли він дізнався про переписку дочки ОСОБА_12 в соцмережах з ОСОБА_10 , то відразу заборонив їй будь-яке спілкування з ним. Він неодноразово бачив обвинуваченого біля школи та попереджав його не підходити до дочки, але він не слухав його. Весною 2023 року ОСОБА_4 забрав ОСОБА_9 зі школи та вони поїхали до сусіднього села Котловина. Вони шукали дочку з дружиною, телефонували їй, але вона не відповідала на дзвінки. Родичка обвинуваченого сказала, що бачила, як вони поїхали до будинку ОСОБА_10 , тому він десь опівночі пішов до будинку обвинуваченого, де застав свою дочку з ОСОБА_13 роздягненими у кімнаті. Батькові не було відомо про інтимні стосунки дочки з обвинуваченим, вони з дружиною постійно розмовляли з дочкою на цю тему, попереджали її, казали, щоб вона з ним не спілкувалася.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_14 суду пояснила, що потерпіла є її сестрою. Так, влітку 2022 року їй від односельців стало відомо про відносини її сестри ОСОБА_9 з ОСОБА_13 , а потім вона побачила в телефоні сестри переписку з ОСОБА_10 . В переписці ОСОБА_9 писала, що любить його. Після цього вона, як старша сестра, вирішила поговорити про це з сестрою, але та сприйняла їх розмову у штики, не слухала її, вважала за ворога. Про інтимні відносини їй нічого не було відомо, але вона здогадувалася про це, так як побачила в переписці інтимні фото. Про переписку в телефоні сестри вона розповіла матері. В день, коли ОСОБА_9 не повернулася додому та вони її шукали, телефонували ОСОБА_10 , він не відповідав. Після того, як вони зателефонували йому з її номера, він сказав, що ОСОБА_9 з ним та він через хвилин 20 привезе її додому, але так й не привіз. Тоді батько поїхав до дому ОСОБА_10 , де застав їх у постелі роздягненими.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 показли, що зі слів обвинуваченого, який є їх товаришем, їм відомо, що від має відносини з потерпілою коловою ОСОБА_12 , але подробиць відносин не знають.

Крім цього провина ОСОБА_4 у скоєному ним кримінальному правопорушенні також підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, яким підтверджується реєстрація 24.05.2023 року кримінального провадження №00000321, після виділення матеріалів досудового розслідування, з кваліфікацією за ч.1 ст.155 КК України за заявою ОСОБА_7 про те, що 22.05.2023 року невідомий їй чоловік у АДРЕСА_2 вчинив дії сексуального характеру з її неповнолітньою дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, за добровільної згодою останньої, реєстрація в ЄО за № 1429;

- рапортом про отримання заяви ОСОБА_7 та заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, за змістом яких ОСОБА_4 мав інтимні стосунки з її дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , відповідно до якого потерпіла народилася 02 січня 2008 року та на час вчинення злочину не досягла 16 років;

- протоколом огляду місця події від 24.05.2023 року за участю ОСОБА_4 та фототаблицею до нього, згідно яких було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого ОСОБА_4 показав, де саме стався статевий акт з ОСОБА_6 ;

- висновком судово-медичної експертизи №23 від 23.06.2023 року, згідно якого при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень на тілі, в тому числі і в ділянці статевих органів не виявлено, в мазках та тампоні з вмістом піхви, в двох мазках та тампоні з вмістом ануса, в двох мазках та тампоні з вмістом ротової порожнини громадянки ОСОБА_6 сперматозоїди не знайдені. При експертизі ОСОБА_6 виявлений один старий розрив дівочої пліви, встановити давність виникнення якого не можливо.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, за кваліфікуючими ознаками - вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує практику Верховного Суду, (постанова N634/609/15-к від 01.02.2018 року щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Відповідно до п.1 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7від 24.10.2003 року зі змінами від 06.11.2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який має задовільну характеристику з місця проживання, а саме: за характером спокійний, працьовитий, доброзичливий, веде здоровий спосіб життя, проживає один, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, раніше не судимий, відомостей про притягнення його до адміністративної відповідальності також не має.

Окрім наведеного, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує також досудову доповідь стосовно нього, відповідно до якої виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та становить середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, надавши оцінку усім обставинам цього кримінального провадження, враховуючи особу обвинуваченого, те що він вину свою визнав, за час перебування кримінального провадження у суді належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, його щире каяття, а також враховує думку неповнолітньої потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання з застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.3 п.2 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Доказів щодо процесуальних витрат в цьому кримінальному провадженні суду не надано.

Керуючись ст.ст. 368-371,373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому цим вироком покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.3 п.2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати захід забезпечення у кримінальному провадженні № 0000321 від 24.05.2023 року, накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 26.05.2023 року по справі № 497/1117/23, провадження 1-кс/497/380/23, а саме арешт на тимчасово вилучене майно 24.04.2023 року під час огляду місця події та під час добровільної видачі ОСОБА_7 .

Речові докази:

- підковдру білого кольору та дві наволочки біло-зеленого та синього кольорів - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

- чоловічі ношені труси темно-синього кольору з написом «Underwear Jujude», у які був одягнутий ОСОБА_4 до та після статевого акту; майку та труси, у які була одягнута ОСОБА_6 до та після статевого акту - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1