Справа № 702/895/23
Провадження № 1-кп/702/28/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастинище Черкаської обл. кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000141 від 05.05.2023 за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Леськове Уманського району Черкаської області, який є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 кат., пенсіонера, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Всупереч міжнародному правопорядку, з нехтуванням державного суверенітету та територіальної цілісності України, починаючи з 20 лютого 2014 року, представниками влади РФ і службовими особами збройних сил російської федерації (далі - зс РФ) розпочате збройне вторгнення регулярних військ та інших силових відомств РФ на територію України з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та військової окупації території АР Крим і м. Севастополя, що у подальшому призвело до одностороннього незаконного приєднання АР Крим до РФ. 15 квітня 2014 року Законом України № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія АР Крим та м. Севастополя, внутрішні води України цих територій визнані тимчасово окупованими. 7 квітня 2014 року на території Донецької області було створено терористичну організацію, так звану «Донецьку народну республіку» (далі - «ЛНР»), а 27 квітня 2014 року на території Луганської області «Луганську народну республіку» (далі - «ЛНР»). Вказані організації здійснюють акти тероризму, залякування населення, вбивства громадян, захоплення адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, а також вчинення інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі, з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміни меж території і державного кордону України. При цьому учасники «ЛНР» і «ДНР» чинять збройний спротив військовослужбовцям Збройних Сил України та працівникам правоохоронних органів, які брали участь в антитерористичній операції та в операції об`єднаних сил на території Луганської і Донецької областей. 17 березня 2015 року постановою Верховної Ради України № 254-VIII окремі райони Донецької та Луганської областей в межах так званих «ДНР» і «ЛНР» визначні тимчасово окупованими територіями. Окрім того, відповідно до звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу «Про визнання рф державою-агресором», затвердженого постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII; заяви Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами РФ та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленої постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 № 145-VIII; заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії РФ та подолання її наслідків», схваленої постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VIII, російську федерацію визначено державою-агресором. 24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні. В подальшому цього ж дня збройними силами російської федерації, які діяли за наказом верховного головнокомандувача та безпосередніх військових командирів, віроломно здійснено пуски крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України та цивільним об`єктам та здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна. У період з 5 години 24 лютого 2022 року та до цього часу підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі та поранення тисяч цивільних осіб, у тому числі жінок і дітей, знищення та пошкодження сотень цивільних об`єктів. Тобто, у період з 2014 року по теперішній час представники зс РФ, представники збройних формувань РФ, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, а також представники окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представники підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, ведуть збройну агресію проти України, яка є незаконною і неправомірною. Громадянин України ОСОБА_5 , близько 17 години 19.04.2023, перебуваючи у подвір`ї за адресою свого фактичного мешкання: АДРЕСА_1 , з мотивів несприйняття діючої української влади та схвалення політики держави-агресора російської федерації, з прямим умислом, у спілкуванні з односельчанином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживав фрази в підтримку збройної агресії російської федерації проти України «росії слава!», «путіну слава!» та інші висловлювання. Зокрема, під час тої бесіди ОСОБА_6 запитував «А чого путіну слава? За що?», на що ОСОБА_5 відповідав «Бо ми…бо ми вже росія», ОСОБА_6 казав «Ми не росія, ми Україна!», ОСОБА_5 відповідав «Нє, ніх…ра (неценз.), ми вже росія», ОСОБА_6 заперечував «Точно? Ми Україна!», на що ОСОБА_5 відповідав «Ну, то ще трошки подождіть», ОСОБА_6 запитував «До чого ждати? До чого?», ОСОБА_5 відповідав «А? Ну, до побєди», ОСОБА_6 запитував «До чиєї?», ОСОБА_5 відповідав «путіна», ОСОБА_6 заперечував «Української», ОСОБА_5 не погоджувався «Нє, нє, нє», ОСОБА_6 запитував «Так, а чого Ви кажете… я кажу Вам «Слава Україні!», а Ви кажете інше? Не кажете «Героям Слава!»?», ОСОБА_5 відповідав «Ну, бо ми вже всьо, ми вже не Україна, ми вже росія», ОСОБА_6 запитував «ви ж українець, чого ви так кажете?», ОСОБА_5 відповідав «нє, я не українець, я кацап», ОСОБА_6 запитував «Ви кацап?», ОСОБА_5 відповідав «Да», ОСОБА_6 запитував «сєпар?», ОСОБА_5 відповідав «да, сєпаратіст», ОСОБА_6 запитував «орк?», ОСОБА_5 відповідав «сєпаратіст». У вказаних висловлюваннях ОСОБА_5 наявні ознаки виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочату у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті, які не оспорював. Свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, що йому інкриміновано, визнав повністю, у скоєному розкаявся. Повідомив суду, що переніс інсульт і не знає, чому так висловлювався, жалкує про вчинене.

В судовому засіданні обвинувачений просив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України.

Суд вислухавши думку прокурора та захисника вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не заперечуються відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідження матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 є винним у вчиненні зазначеного вище діяння, та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 436-2 КК України як виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

При призначенні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив умисний нетяжкий злочин, раніше не судимий, не одружений, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 кат., є особою похилого віку, формально характеризується за місцем проживання, на медичних обліках не перебуває.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття, а також те, що обвинувачений є особою похилого віку.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Також суд бере до уваги досудову доповідь, підготовлену Уманським районним сектором № 2 філії державної установи «Центр пробації», згідно якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, оскільки він не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи викладене, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі з застосуванням іспитового строку.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Викривачі та відомості про судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124, 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 436-2 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1