Справа № 644/ 2688 /24
н.п. 1-кп/644/ 567 /24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000293 від 20.02.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогань Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.04.2024 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000293 від 20.02.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2024 року, вказане кримінальне провадження надійшло в провадження головуючого - судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.04.2024 року призначено підготовче судове засідання на 16.04.2024 року.

16.04.2024 року в підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 19.04.2024 року включно.

В клопотанні зазначено, що ризики визначені раніше судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого не зникли. Існують ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 не має офіційного працевлаштування та законних джерел для існування, обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків, від продажу яких мав намір отримати дохід, а тому існує ризик того, що обвинувачений продовжить вчиняти кримінальні правопорушення з метою особистого збагачення.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України визнав повністю у зв`язку з чим обвинувачений та його захисник - адвокат ОСОБА_4 просили змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді нічного домашнього арешту.

Адвокат ОСОБА_4 посилалась на те, що ризики, які зазначені в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу відсутні. Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Суд, вислухавши думки прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Судом встановлено, що під час досудового слідства, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 19.04.2024 року включно з можливістю внесення застави в розмірі 242240,00 грн.

На теперішній час обвинувачений перебуває під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Оцінюючи наведені прокурором доводи в їх сукупності та доводи приведені на їх противагу стороною захисту, враховуючи конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчинених обвинуваченим діянь, які пов`язані з незаконним обігом наркотиків, тяжкість покарання, за вчинення тяжких злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, суд приходить до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, можливість незаконно вплинути на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вагомість приведених ризиків на момент розгляду питання про доцільність продовження запобіжного заходу не зменшилась.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положення, встановлені у рішеннях Європейського суду з прав людини вказують на необхідність дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у скоєнні особою злочину є необхідною умовою для законності подальшого тримання її під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що свідчить про його підвищену суспільно небезпечну поведінку та існування ризиків ухилення від явки до суду через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк. Крім того, на час розгляду клопотання прокурора відсутні будь-які дані про неможливість перебування обвинуваченого в умовах попереднього ув`язнення за станом здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності обґрунтованої підозри, а також з тим, що на даний час ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в ухвалі слідчого судді при обранні запобіжного заходу обвинуваченому не змінились та не зменшилися, а строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 19.04.2024 року.

Крім того, зважаючи на введення воєнного стану в України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилитися від суду.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що лише такий винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, запобігти існуючим ризикам, а тому такий захід забезпечення відповідає меті кримінального провадження та суспільному інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За наслідками розгляду питання, суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу, суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

З викладених вище підстав, клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, майнового та сімейного стану обвинуваченого, суд вважає, що раніше визначений ухвалою суду розмір застави, буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

Виходячи з цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою до 14 червня 2024 року включно.

Керуючись ст. ст. 31, 176, 177, 178, 180, 183, 315, 369 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 14 червня 2024 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі визначеному в ухвалі слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 року.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти обов`язки визначені в ухвалі слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 року.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 14 червня 2024 року включно.

Начальник Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» повинен виконати вимоги ч. 4 ст. 202 КПК України і у разі відсутності іншого судового рішення, яке набрало законної сили, і прямо передбачає тримання обвинуваченого під вартою - звільнити ОСОБА_5 з-під варти, роз`яснивши порядок виконання запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до КПК України, повідомити вказаних в статті осіб. Контроль покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому, або заставодавцю, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова - ОСОБА_6 та суддю Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі слідчого судді від 22.02.2024 року, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору, захиснику для відома.

Копію ухвали направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України та не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено - 16.04.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1