Справа № 203/2451/24
Провадження № 1-кп/0203/719/2024
УХВАЛА

іменем України

01 липня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 05.09.2022 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.367 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Вказав на порушення порядку повідомлення про підозру ОСОБА_5 , який є депутатом Сєвєродонецької районної ради Луганської області, що зумовлює здійснення письмового повідомлення про підозру керівником обласної прокуратури та доведення раді до відома про таке повідомлення не пізніше наступного робочого дня, що в даному провадженні не було здійснено. Також послався на відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про процесуальне рішення щодо уповноваження прокурора ОСОБА_3 на здійснення вручення письмового повідомлення про підозру депутату районної ради ОСОБА_5 . Крім того захисник послався на неконкретність обвинувачення.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити. Також вказав, що обвинувальний акт не містить відомостей про наділення його фінансовими функціями, що могло б свідчити про віднесення його до суб`єкта злочину, яке ставиться йому за провину. Разом з цим зауважив, що такими функціями відповідно до Статуту підприємства, на яке йде посилання в обвинувальному акті, він не наділений. Більш того Законом України «Про запобігання корупції» йому заборонено мати ці функції.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника, оскільки повідомлення про підозру було вручено обвинуваченому належним чином, обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст.291 КПК України.

Вислухавши заявлене клопотання, думку учасників кримінального провадження, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу.

Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав самостійно.

Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до змісту обвинувального акту вбачається, що в ньому повністю відображено повний виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_5 , тобто, слідчим при складанні даного процесуального документу було зазначено конкретний опис поведінки обвинуваченого під час вчинення злочинів та спосіб, в який були вчинені кримінальні правопорушення. Також, в обвинувальному акті викладено формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, факт вчинення якого прокурор вважає доведеним.

Щодо тверджень сторони захисту, що викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є неконкретним та таким, що містить істотні суперечності, що позбавляє обвинуваченого можливості знати в чому він обвинувачується, то суд не погоджується із такими доводами, оскільки суд не може вийти за межі повноважень, наданих йому нормами КПК України на стадії проведення підготовчого судового засідання, не може надавати оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосереднього здійснення судового провадження, дослідження доказів та перевірці відповідності дій обвинуваченого правовій кваліфікації злочину, викладеній в обвинувальному акті, а також, перевірці наявності в діях ОСОБА_5 складу інкримінованих прокурором кримінальних правопорушень.

Доводи захисника про відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про процесуальне рішення щодо уповноваження прокурора ОСОБА_3 на здійснення вручення письмового повідомлення про підозру, на думку суду, не є слушними, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування є лише додатком до обвинувального акта, а інформація, яка міститься в ньому, є лише зафіксованим орієнтиром для судового дослідження матеріалів справи і самостійного доказового значення не має, тому відсутність в ньому таких відомостей не є перешкодою для призначення судового розгляду, а тому обвинувальний акт з цих підстав не може вважатись таким, що не відповідає вимогам КПК України.

Не приймаються й до уваги доводи про недотримання вимог законодавства при врученні підозри ОСОБА_5 , виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 314 та 315 КПК України питання про перевірку правильності вручення підозри обвинуваченому не може бути розглянуто у підготовчому судовому засіданні.

Статтею 291 КПК України, порушення вимог якої зумовлює повернення обвинувального акту прокурору, не передбачено будь-яких положень щодо вручення підозри.

Отже, будь-які питання, пов`язані з можливим порушенням процесу при складанні та вручення підозри, не можуть впливати на питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, та не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обвинувальний акт складено повністю згідно із нормами КПК, а наведені у клопотанні сторони захисту доводи щодо невідповідності обвинувального акту закону, на переконання суду, не є підставами, у розумінні ст. 291 КПК України, для повернення обвинувального акту прокурору, тому у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Повний текст ухвали складено та оголошено 04 липня 2024 року о 16.10 годині.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1