Справа № 947/7602/24
Провадження № 1-кс/947/3210/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000290 від 29.02.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, студента Університету імені Альфреда Нобеля, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, СУ ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000290 від 29.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, за попередньо змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, створили оголошення на онлайн-майданчику «ОЛХ» у невстановлений досудовим розслідуванням час, використовуючи мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А52S 5G SM-A528B» ІМЕІ1: НОМЕР_1 та номер мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_2 , щодо продажу квадракоптера марки «DJI mavic 3T» вартістю 180000 гривень. За вказаним оголошенням 29.02.2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_7 звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи щодо придбання квадракоптера марки «DJI mavic 3T».

Надалі, шляхом обману потерпілого ОСОБА_7 вищевказана невстановлена особа, не маючи реальних намірів на продаж квадракоптера, вказала місце знаходження квардракоптера в магазині «Гамак» за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 125, при цьому надав номер банківської платіжної картки № НОМЕР_3 для здійснення оплати у сумі 170000 гривень.

При цьому, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S23 SM-S911B/DS» з

ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , а також абонентській номер НОМЕР_6 , отримавши від невстановленої в ході досудового розслідування особи верифікаційні данні для доступу до особистого кабінету онлайн-банкінгу АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_8 та о 12 годині 27 хвилин 29.02.2024 отримав на вказаний рахунок грошові кошти від потерпілого ОСОБА_7 у сумі 170000 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 29.02.2024 року о 12:32:28 розпорядився грошовими коштами шляхом проведення переказів частини грошових коштів у сумі 86 600 гривень на банківську карту НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_9 , доступ до якого попередньо отримав з метою приховання слідів вчинення кримінального правопорушення. А також, о 29.02.2024 року о 12:31:51 ним здійснено переказ грошових коштів у сумі 95 000 гривень на банківську карту НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_10 .

В подальшому, ОСОБА_4 , використовуючи платформу «Binance», а саме гаманець НОМЕР_9 , зареєстрований на свого батька - ОСОБА_11 , за допомогою переказу формату «peer to peer» конвертував українську гривню у безготівковому вигляді в електронні гроші у вигляді криптовалюти USDT та здійснив переказ на електронний гаманець «Wallet Telegram» НОМЕР_10 невстановленої в ході досудового розслідування особи за попередньою домовленістю ним.

Внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 170000 гривень, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, на виконання злочинного плану, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, в невстановлений слідством час, за попередньо змовою із невстановленою особою маючи злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, створили схему отримання банківських платіжних карток з метою отримання на них доходу від вчинення злочину.

За вказаною схемою за грошову винагороду в сумі від 300 до 500 гривень було взято у орендне користування банківські рахунки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власника банківської картки АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_3 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , власника банківської карти АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , власника банківської карти АТ «УніверсалБанк».

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, за попередньо змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, створили оголошення на онлайн-майданчику «ОЛХ» у невстановлений досудовим розслідуванням час, використовуючи мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А52S 5G SM-A528B» ІМЕІ1: НОМЕР_1 та номер мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_2 , щодо продажу квадракоптера марки «DJI mavic 3T» вартістю 180000 гривень. За вказаним оголошенням 29.02.2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_7 звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи щодо придбання квадракоптера марки «DJI mavic 3T».

Надалі, шляхом обману потерпілого ОСОБА_7 вищевказана невстановлена особа, не маючи реальних намірів на продаж квадракоптера, вказала місце знаходження квардракоптера в магазині «Гамак» за адресою: м.Київ, вул. Борщагівська, 125, при цьому надав номер банківської платіжної картки № НОМЕР_3 для здійснення оплати у сумі 170000 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання використовуючи мобільний телефон «Samsung Galaxy S23 SM-S911B/DS» з

ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , а також абонентській номер НОМЕР_6 , отримавши від невстановленої в ході досудового розслідування особи верифікаційні данні для доступу до особистого кабінету онлайн-банкінгу АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_8 та о 12 годині 27 хвилин 29.02.2024 отримав на вказаний рахунок грошові кошти від потерпілого ОСОБА_7 у сумі 170000 гривень.

Заволодівши грошовими коштами злочинним шляхом на підконтрольну учасникам банківську картку, ОСОБА_4 29.02.2024 року о 12:32:28 розпорядився грошовими коштами шляхом здійснення фінансової операції, а саме проведення переказів частини грошових коштів у сумі 86 600 гривень на банківську карту НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_9 , доступ до якого попередньо отримав з метою приховання слідів вчинення кримінального правопорушення. А також, о 29.02.2024 року о 12:31:51 ним здійснено аналогічну фінансову операцію - переказ грошових коштів у сумі 95 000 гривень на банківську карту НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_10 , чим набув, володів та розпоряджався майном одержаним злочинним шляхом.

В подальшому, ОСОБА_4 , використовуючи платформу «Binance», а саме гаманець НОМЕР_9 , зареєстрований на свого батька - ОСОБА_11 , за допомогою переказу формату «peer to peer» 29.02.2024 оконвертував українську гривню у безготівковому вигляді в електронні гроші у вигляді криптовалюти USDT та здійснив переказ на електронний гаманець «Wallet Telegram» НОМЕР_10 невстановленої в ході досудового розслідування особи за попередньою домовленістю, здійснив фінансову операції та змінив їх форму, а також вчинив дії, спрямовані на приховування, маскування походження грошових коштів злочинним шляхом.

Після чого, ОСОБА_4 після легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом за вказівкою невстановленої в ході досудового розслідування особи передав йому.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України за кваліфікуючими ознаками: набуття, володіння, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

За викладених обставин, 04.03.2024 року ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому тяжкого злочинів, в цілях запобігання ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 13200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 39 969 600 гривень.

В судовому засіданні -

Прокурор оголосив клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 13200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 39 969 600 гривень, посилаючись на систематичність злочинної діяльності підозрюваного та його майновий стан.

Захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання з огляду на те, що воно є безпідставним, так як підозра пред`явлена його підзахисному є необґрунтованою, а ризики недоведеними. Звернув увагу на те, що його підзахисний є студентом та перебуває на денній формі навчання. Також долучив у судовому засіданні письмове заперечення, в якому просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 04.03.2024 року ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 29.02.2024 року, який вказав, що зібравши необхідну суму, знайшов оголошення на платформі «ОЛХ» щодо продажу дрону «DJL Mavic 3Т» та здійснив оплату на рахунок банківської карти НОМЕР_3 , відкритої в АТ «Універсалбанк», на ім`я « ОСОБА_8 » у розмірі 170000 гривень; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.02.2024 року, яка повідомила, що за грошову винагороду у сумі 700 гривень надала в оренду на тиждень особистий кабінет онлайн банкінгу незнайомій їй особі; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 29.02.2024 року на якому наявні листування в мессенжерах із «ОСОБА_13» ІНФОРМАЦІЯ_5, якій свідок надала доступ до свого акауту; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.03.2024 року, який за грошову винагороду надав у орендне користування доступ до свого банківського рахунку раніше не знайомій особі; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.03.2024 року, який за грошову винагороду надав у орендне користування доступ до свого банківського рахунку раніше не знайомій особі; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 від 04.03.2024 року в ході якого виявлено та вилучено мобільні телефони в користуванні ОСОБА_4 . Крім того, обшуком зафіксовано, що ОСОБА_4 керував акаунтом ОСОБА_8 , здійснював переказ грошових коштів потерпілого із цього акаунту, після чого із використанням підставних банківських рахнків здійснював легалізацію грошових коштів, отриманих злочинним шляхом; протоколом огляду від 05.03.2024 року виявлено листування в месенжері «Телеграм» підозрюваного із іншими особам щодо вчинення кримінальних правопорушень, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, а тому відхиляє заперечення сторони захисту щодо зазначення про необґрунтованість пред`явленої підозри.

Одночасно, слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту на тому, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним злочинів.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у їх вчиненні, те, що підозрюваний неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, й те, що він з пред`явленою йому підозрою не погоджується та зареєстрований та проживає за територією міста, в якому проводиться досудове розслідування, а тому слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речові докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, з огляду на те, що останній має віддалений доступ до мобільного телефону, де може міститися інформація про імовірних співучасників злочинів, особи яких наразі не встановлені органом досудового розслідування і тому підозрюваний зможе знищити такі дані. Також, органом досудового розслідування не встановлено всю інформацію з приводу руху грошових коштів, якими імовірно заволоділи шахрайським шляхом, а тому підозрюваний може знищити таку інформацію, маючи доступ до криптогаманців, які він використовував, як зазначає органу досудового розслідування.

При встановленні даного ризику слідчий суддя враховує характер та спосіб вчинення злочинів, який вказує на те, що до вчинення злочинів імовірно причетні інші особи, що залучали до схеми осіб, банківські рахунки яких використовувалися в послідуючому для легалізації грошових коштів, отриманих злочинних шляхом або переміщення таких грошових коштів на крипторахунки.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, адже потерпілий та свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Крім цього, слідчим суддею встановлено наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на того, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню з огляду на те, що наразі слідством встановлюються співучасники злочинів, а тому підозрюваний може підтримувати спілкування із ними та повідомляти про хід слідства, або через співучасників злочину знищити інформацію, яка має значення для досудового розслідування.

Сторона обвинувачення у клопотанні посилається також на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінального відповідальності не притягувався та наразі органом досудового розслідування не доведено систематичність вчинення злочинів підозрюваним, а наразі лише перевіряється причетність останнього до вчинення злочинів.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_12 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухилення підозрюваного від органу досудового слідства, суду, а запобіжні заходи у вигляді особистої поруки та особистого зобов`язання є недоцільними, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Так, з положень ч. 3 ст. 183 КПК України, вбачається, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний ОСОБА_4 складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 60 560 грн. до 242 240 грн.).

Прокурор просив визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 13200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 39 969 600 гривень, посилаючись на те, що в ході досудового розслідування виявлено докази, які можуть свідчити про систематичне вчинення підозрюваним аналогічних кримінальних правопорушень упродовж тривалого часу. Під час аналізу руху віртуальних активів по акаунту « ОСОБА_11 », який використовував підозрюваний встановлено, що загальний обіг складає понад 766 000 USDT, що складає приблизно 29 млн гривень та основні перекази здійснено на приватні гаманці: НОМЕР_11.

Крім того, встановлено, що лише 29.02.2024 року на рахунки, які використовував підозрюваний зараховано кошти у сумі 510 000 гривень.

Наведене, на думку сторони обвинувачення, свідчить про те, що максимальний розмір застави, визначений КПК України для тяжких злочинів не здатний забезпечити покладених на підозрюваного обов`язків.

Так, імовірне вчинення ОСОБА_4 злочинів з корисливих мотивів, саме під час дії режиму воєнного стану в державі, за обставин, як вони викладені у повідомленні про підозру, слідчий суддя вважає виключним випадком, що свідчить про те, що визначений ст. 182 КПК України максимальний розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Проте, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 13200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 39 969 600 гривень, яку просить визначити підозрюваному ОСОБА_4 прокурор є недостатньо обґрунтованою.

Слідчий суддя при визначенні розміру застави, враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину в умовах дії воєнного стану на території України, майнову шкоду від вчинення такого злочину, а також те, що органом досудового розслідування під час аналізу руху віртуальних активів по акаунту « ОСОБА_11 », який використовував підозрюваний встановлено, що загальний обіг складає понад 766 000 USDT, що складає приблизно 29 млн гривень, а також те, що 29.02.2024 року на рахунки, які використовував підозрюваний зараховано кошти у сумі 510 000 гривень, прийшов до висновку, що застава у розмірі 6600 (шість тисяч шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 19 984 800 (дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот) гривень здатна буде забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде відповідати матеріальному стану підозрюваного.

Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя вважає, що застава саме у зазначеному розмірі здатна у разі її внесення забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного під загрозою звернення застави в дохід держави.

Відповідно до викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000290 від 29.02.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 02.05.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 6600 (шість тисяч шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 19 984 800 (дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 02.05.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора,

суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками в рамках кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1