У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, має повну середню освіту, не працює, одружений, не має реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000120 внесеному до ЄРДР 13 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно:

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні № 0000120, внесеному до ЄРДР 13 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до клопотання встановлено, що згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан (строк дії воєнного стану в Україні продовжено відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 року).

12 травня 2024 року, близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебував поряд із монументом загиблим у Другій Світовій війні, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із раніше йому знайомим ОСОБА_6 вживали алкогольні напої та спілкувались.

Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_6 заснув, в свою чергу у ОСОБА_5 , який достовірно знав, що в кишені одягу потерпілого ОСОБА_6 знаходиться мобільний телефон та за ним ніхто не спостерігає, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, а саме мобільного телефону марки «HUAWEI» моделі «YAL-L21» синього кольору

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, переконавшись, що його дії залишаються таємними для оточуючих, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу з кишені куртки ОСОБА_6 викрав мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «YAL-L21», після чого з викраденим майном місце вчинення кримінального правопорушення залишив, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 3800 грн.

В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 185КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що12 травня 2024 року близько 18 год. 15 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не надалось можливим встановити) ОСОБА_5 , прийшов для розмови до раніше знайомої йому потерпілої ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Шляхом вільного доступу, через не зачинену хвіртку паркана, ОСОБА_5 пройшов на територію подвір`я ОСОБА_7 , де під навісом помітив бензокосу, що належить ОСОБА_7 ..

В цей час та у цьому місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме бензокоси, марки «WERK» моделі «WB-4500», синього кольору, що належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи зазначений умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу викрав бензокосу марки «WERK», моделі «WB-4500», синього кольору, після чого з викраденим майном місце вчинення кримінального правопорушення залишив, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 2531 грн., 38 коп.

В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 185КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

20.05.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені вказаних вище кримінальних правопорушень.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме:протоколом огляду місця події від 13.05.2024 року;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду викрадених речей від 15.05.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом слідчого експерименту підозрюваного ОСОБА_5 та всіма іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 247 КПК України, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб підтримала в повному обсязі, прохала суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 36 рішення ЄСПЛ «Летейл проти Франції».

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання способам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст.181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали при триманні особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На думку сторони обвинувачення, обставини, які були встановлені у ході проведення досудового розслідування є більше, ніж достатніми для переконання слідчого судді, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти та забезпечити на даний час належному проведенню, закінченню досудового розслідування та у подальшому розгляду обвинувального акту в суді.

Про наявність ризиків, передбачених у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Про наявність ризиків, передбачених п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що застосувавши до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім чином запобігати зазначеним вище ризикам, а також виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Все це свідчить про те, що ОСОБА_5 у випадку не застосування виключного виду запобіжного заходу, як домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, перебуваючи без відповідного контролю, може почати переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, що позбавить можливість потерпілого у кримінальному провадженні захистити свої порушені права, що буде грубим порушенням права на захист.

Тому, оцінивши в сукупності всі вище наведенні обставини, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 198 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000120, внесеного до ЄРДР 13 травня 2024 року - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосуванням електронного засобу контролю, із забороною йому залишати у нічний час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з встановленням окремих обмежень:

1. Не відлучатися з населеного пункту, в якому прожива,є без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

3. Прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого.

4. Утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими.

Строк тримання особи під домашнім арештом не повинен перевищувати 60-ти днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 23 травня 2024р. по 22 липня 2024 року включно.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю покласти на прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Виконання ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю покласти на ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, адвокату та обвинуваченому

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1