Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

09 липня 2024 року

м. Шаргород

Справа № 152/808/24

провадження № 1-кп/152/88/24

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 29.05.2024 у кримінальному провадженні № 0000134 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голинчинці Жмеринського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

16.06.2023 приблизно о 10 годині ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення - вапняку у шахті родовища «Вербівське 1» колишнього ТОВ «Джуринське шахтоуправління», що розташована поблизу с. Вербівка Жмеринського району Вінницької області, за координатами 48,7086100, 28,3430100, приїхав до шахти вантажним автомобілем марки «КАМАЗ 5410», державний номерний знак НОМЕР_1 , розташував транспортний засіб поблизу створеної шляхом насипу естакади для подальшого завантаження породи вапняку на кузов автомобіля. Після цього, ОСОБА_3 під`їхав до вищевказаної шахти родовища вапняку «Вербівське 1» автомобілем марки «IFA» мультікар державний номерний знак НОМЕР_2 , яким заїхав всередину шахти.

Цього ж дня, приблизно о 10 годині 10 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме вапняку, ОСОБА_3 , перебуваючи всередині шахти родовища вапняку «Вербівське 1» колишнього ТОВ «Джуринське шахтоуправління», діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого незаконного збагачення, в порушення правил охорони розробки надр, передбачених ст. 16 Кодексу України про надра, яка встановлює загальні правила ліцензування діяльності стосовно використання надр, не маючи спеціального дозволу, а також порушивши вимоги ст. 56 Кодексу України про надра, які стосуються основних правил охорони надр, не маючи спеціального дозволу на роботу з видобутку корисних копалин, за допомогою знарядь, а саме: совковою лопатою здійснив незаконний видобуток вапняку, загальним об`ємом 2,1 метрів кубічних, який відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12 грудня 1994 року (з подальшими змінами) «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, та який завантажив на кузов автомобіля марки «IFA» мультікар, державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого виїхав із шахти з метою подальшого завантаження на автомобіль марки «КАМАЗ 5410», держаний номерний знак НОМЕР_1 та використання для власних цілей.

16.06.2023 відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 214 КПК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 та цього ж дня розпочато досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення.

За результатами проведення досудового розслідування 27.05.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

Під час досудового розслідування, на підставі положень ст.ст. 468-470, 472 КПК України, 29 травня 2024 року між підозрюваним ОСОБА_3 та начальником Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора було укладено угоду про визнання винуватості, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

З вказаної угоди від 29.05.2024 вбачається, що підозрюваний ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000134 повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 240 КК України. ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, зокрема, пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 щире каяття; відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 . Сторони угоди узгодили призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч.2 ст. 240 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 51 000 грн.

В угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені і зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Ухвалою суду від 30.05.2024, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні, розуміючинадані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості; характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди судом, наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості. Зазначив, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому підозрюваним ОСОБА_3 вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зауважив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

Представник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області у підготовче судове засідання не з`явився. Від представника ДЕІ у Вінницькій області ОСОБА_6 надійшла заява про ведення підготовчого засідання у її відсутності, щодо укладення угоди про визнання винуватості не заперечує (а.с.15, 35 36).

На виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що ОСОБА_3 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 та висновок прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів … Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 240 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років або позбавленням волі на той самий строк, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Зміст угоди про визнання винуватості від 29.05.2024, укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 відповідає вимогам, встановленим у ст. 472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.

Зокрема, у вказаній угоді зазначені її сторони, формулювання підозри та її правова кваліфікація з зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали провадження №0000134, які судом вивчені на предмет наявності скарг підозрюваного під час досудового розслідування.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, що і обвинувачений, і прокурор розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості від 29 травня 2024 року, її сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст. 240 КК України, визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що ОСОБА_3 16.06.2023 приблизно о 10.00 годині, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення - вапняку у шахті родовища вапняку «Вербівське 1» колишнього ТОВ «Джуринське шахтоуправління», що розташована поблизу с. Вербівка Жмеринського району Вінницької області, за координатами 48,7086100, 28,3430100, приїхав до шахти вантажним автомобілем марки «КАМАЗ 5410» державний номерний знак НОМЕР_1 , розташував транспортний засіб поблизу створеної шляхом насипу естакади для подальшого завантаження породи вапняку на кузов автомобіля. Після цього, ОСОБА_3 під`їхав до вищевказаної шахти родовища «Вербівське 1» автомобілем марки «IFA» мультікар державний номерний знак НОМЕР_2 , яким заїхав всередину шахти.

Цього ж дня, приблизно о 10 годині 10 хв. реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме вапняку, ОСОБА_3 , перебуваючи всередині шахти родовища «Вербівське 1» колишнього ТОВ «Джуринське шахтоуправління», діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого незаконного збагачення, в порушення правил охорони розробки надр, передбачених ст. 16 Кодексу України про надра, яка встановлює загальні правила ліцензування діяльності стосовно використання надр, не маючи спеціального дозволу, а також порушивши вимоги ст. 56 Кодексу України про надра, які стосуються основних правил охорони надр, не маючи спеціального дозволу на роботу з видобутку корисних копалин, за допомогою знарядь, а саме: совковою лопатою здійснив незаконний видобуток вапняку, загальним об`ємом 2,1 метрів кубічних, який відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12 грудня 1994 року (з подальшими змінами) «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, та який завантажив на кузов автомобіля марки «IFA» мультікар державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого виїхав із шахти з метою подальшого завантаження на автомобіль марки «КАМАЗ 5410», держаний номерний знак НОМЕР_1 та використання для власних цілей.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, тобто незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, що укладена угода між ним та прокурором відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст.ст. 50, 65 - 67 КК України.

Взяті підозрюваним ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладена між підозрюваним ОСОБА_3 та начальником Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора угода про визнання винуватості підлягає затвердженню в підготовчому судовому засіданні на підставі п.1 ч.3 ст.314 та ч.1 ст.475 КПК України.

За правилами ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 15772,68 грн.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 20.06.2023 на автомобіль КАМАЗ 5410, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 та яким користується ОСОБА_3 ; автомобіль IFA мультікар, державний номерний знак НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 та яким користується ОСОБА_3 ; совкову лопату, вапняк дрібної фракції в кількості 2,1 куб.м. - підлягає скасуванню.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Речові докази: автомобіль КАМАЗ 5410, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 підлягає поверненню власнику ОСОБА_7 ; автомобіль IFA мультікар, державний номерний знак НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 підлягає поверненню власнику - ОСОБА_8 ; вапняк дрібної фракції в кількості 2,1 куб.м. підлягає зверненню на користь держави; два зразки породи відібрані із насипу подрібненого вапняку, що перебував у проході №2 штольні, два зразки породи відібрані із кузова автомобіля IFA мультікар, зразок породи вилучений із кузова автомобіля КАМАЗ 5410, державний номерний знак НОМЕР_1 , совкова лопата підлягають знищенню.

Запобіжний захід ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст. 373-376, 468-470, 472-474, 475, ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 29 травня 2024 року про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором начальником Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2023 за №0000134, за участі захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29 травня 2024 року, покарання за ч.2 ст. 240 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 15772 (п`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 68 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 20.06.2023 на автомобіль КАМАЗ 5410, державний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіль IFA мультікар, державний номерний знак НОМЕР_2 , совкову лопату, вапняк дрібної фракції в кількості 2,1 куб.м. скасувати.

Речові докази: автомобіль КАМАЗ 5410, державний номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_7 ; автомобіль IFA мультікар, державний номерний знак НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_8 ; вапняк дрібної фракції в кількості 2,1 куб. м. звернути на користь держави; два зразки породи відібрані із насипу подрібненого вапняку, що перебував у проході №2 штольні, два зразки породи відібрані із кузова автомобіля IFA мультікар, зразок породи вилучений із кузова автомобіля КАМАЗ 5410, державний номерний знак НОМЕР_1 , совкову лопату - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених ст.394 КПК України, а саме: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1