Справа №191/839/24
Провадження № 1-кс/191/149/24
УХВАЛА

28 лютого 2024 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове клопотання слідчого CВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000497 від 05.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

за участю слідчого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2024 року до суду надійшло вищевказане клопотання, в якому вказано, що Слідчим відділом Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000497 від 05.06.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що до СУ ГУНП в Дніпропетровській області надійшла оперативна інформація УКР ГУНП відносно групи осіб, які діючи умисно, за попередньою змовою, займаються незаконним виготовленням та збутом психотропної речовини «Метамфетамін» на території м. Синельникове та Синельниківського району Дніпропетровської області (ЄО №804 від 05.06.2023).

27.02.2024 року співробітниками поліції Слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду, в період часу з 06.30 год. до 7.40 год. під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: дев`ять поліетиленових сліп-пакетів з кристалічною речовиною білого кольору, мобільний телефон марки «Realme C 11» ІМЕІ НОМЕР_1 з двома сім-картами номер НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , електронні ваги QC.PASS WY003 з залишками кристалічної речовини, фрагмент дошки з залишками кристалічної речовини, пластикова картка «Авіас» № НОМЕР_4 , та гроші кошти 3500 гривень та 300 доларів США, що мають ознаки знаряддя злочину передбаченого ст. 307 КК України. Вказані предмети мають ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим 27.02.2024 року слідчим винесено відповідну постанову про визнання речових доказів. Конкретним фактом та доказом, що свідчить про володіння, користування, зазначеним майном та причетність до злочинної діяльності ОСОБА_5 є факт виявлення та вилучення вказаного майна безпосередньо під час вчинення злочину останнім, що підтверджується протоколом обшуку та іншими матеріалами кримінального провадження.

В зв`язку із викладеними обставинами, слідчий просить накласти арешт на майно з позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном, а саме: мобільним телефоном марки «Realme C 11» ІМЕІ НОМЕР_1 з двома сім-картами номер НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , електронними вагами QC.PASS WY003 з залишками кристалічної речовини, фрагментами дошки з залишками кристалічної речовини, пластикової картки «Авіас» № НОМЕР_4 та грошовими коштами 3500 гривень та 300 доларів США, які є речовими доказами у кримінальному провадженні № 00497; відповідальність за зберігання арештованого майна визначити за СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області; клопотання розглядати без участі власника майна.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , виявлено та вилучено, як речовий доказ, в тому числі мобільний телефон з двома сім-картками, огляд якого ще не проведено. Щодо вилучених грошових коштів, то пояснення по ним ще не надавалась, контрольна закупка у кримінальному провадженні не здійснювалась.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

05 червня 2023 року Синельниківським РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0000497 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, на підставі оперативної інформації УКР ГУНП відносно групи осіб, які діючи умисно, за попередньою змовою, займаються незаконним виготовленням та збутом психотропної речовини «метамфетамін» на території м. Синельникове та Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.3).

Показами свідка ОСОБА_6 , який 10.01.2024 року вказав, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_5 , звідки він здійснює збут психотропної речовини (а.с.12-13).

В межах вказаного кримінального провадження, на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від 06.02.2024 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, про що складено 27.02.2024 року протокол, в якому вказано, що в присутності ОСОБА_5 , виявлено та вилучено, в тому числі:

грошові кошти в сумі 3500 гривень та 300 доларів США,

мобільний телефоном марки «Realme C 11» ІМЕІ НОМЕР_5 з двома сім-картами номер НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ,

електронними вагами QC.PASS WY003 з залишками кристалічної речовини,

фрагменти дошки з залишками кристалічної речовини,

пластикову картку «Авіас» № НОМЕР_4 .

Статтею 6 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до висновку ЄСПЛ, перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Отже, позбавлення права власності, розпорядження чи користування своїм майном, у тому числі і тимчасове може мати місце тільки "на умовах, передбачених законом».

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

З огляду на встановлені обставини під час розгляду даного клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені речі мають ознаки майна, належного до вчинення кримінального правопорушення, за винятком грошових коштів у сумі 3500 грн. та 300 доларів США, оскільки їх походження від злочинної діяльності матеріалами клопотання не доведено. Крім того, не зазначено номінали купюр, їх номери, кількість.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В зв`язку із викладеними та встановленими обставинами, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність часткового задоволення клопотання слідчого з підстав, наведених вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого CВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000497 від 05.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, з позбавленням права відчуження, користування та розпорядження ним:

мобільний телефон марки «Realme C 11» ІМЕІ НОМЕР_1 , з двома сім-картами номер НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ,

електронні ваги QC.PASS WY003 з залишками кристалічної речовини,

фрагменти дошки з залишками кристалічної речовини,

пластикову картку «Авіас» № НОМЕР_4 .

В іншій частині клопотання, відмовити.

Арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 04 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1