Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4956/24
Номер провадження 1-кс/711/1308/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,.

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000164 від 17.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вимагали від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , передачі грошових коштів у сумі 5 000 000 грн. з застосуванням погроз застосування насильства над потерпілим у майбутньому при наступних обставинах.

24.02.2022 Російська Федерація здійснила відкриту агресію проти України, у зв`язку з чим, з моменту видання Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 почав діяти воєнний стан, строком на 30 діб. У подальшому, військовий стан Указом Президента України неодноразово продовжувався, останній раз продовжений Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 на 90 діб.

Так, у невстановлений слідством час, та у невстановлену в ході досудового розслідування дату, але не пізніше 25.02.2024 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виник злочинний корисливий умисел направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у сумі 5 000 000 грн. як частину виплат за загиблого під час воєнних дій батька ОСОБА_9 , а також здачі зразків ДНК для встановлення родинних зав`язків ОСОБА_7 із загиблим ОСОБА_9 .

Так, 18.03.2022 ОСОБА_8 з Всесвітньої мережі Інтернет стало відомо про те, що 09.03.2022 його батько ОСОБА_9 , загинув у м. Ізюм, приймаючи участь у бойових діях.

Постановою Кабінету міністрів України № 239 від 17.03.2023 затверджено порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних сил України в період дії воєнного стану. Одноразова грошова допомога призначається та виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи за заявою їх законних представників. Заява подається до районного ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , незалежно від місця реєстрації заявника. Вказаною постановою установлено, що сім`ям загиблих осіб виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частинами на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

02.05.2022 на рахунок ОСОБА_8 та рахунок ОСОБА_10 в рівній частині надійшли кошти в сумі 7 500 000 грн.

Так, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 , призначив зустріч 25.02.2024 на площі «700-річчя Черкаси» біля кафе «Бістро» в ході якої назвався братом по батькові та прохав надати копії документів про смерть батька, повідомивши що він хоче встановити родинний зв`язок з загилим ОСОБА_9 , що в подальшому буде законною підставою для виїзду за кордон.

15.04.2024 близько 20.00 годин під час зустрічі біля кав`ярні «Шо тут?» що знаходиться по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 вимагали від ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , передачі грошових коштів у сумі 5 000 000 грн. що супроводжувалось погрозою застосування насильства над потерпілим.

29.04.2024 близько 11.00 годин під час зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_7 біля ТРЦ «Дніпро Плаза», що по вул. Припортова, 34 м. Черкаси останній в ході розмови почав погрожувати ОСОБА_8 фізичною розправою, якщо він ненадасть копії документів про смерть ОСОБА_9 та грошові кошти.

22.05.2024 близько 10:35 годин виходячи з магазину «ДніпроМ» що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , до нього ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_5 з ОСОБА_7 , які почали погрожувати фізичною розправою та пошкодженням особистого майна у разі несплати коштів та відмови здати тест ДНК, для встановлення родинних зав`язків ОСОБА_7 із загиблим ОСОБА_9 які в подальшому дадуть змогу отримати відстрочку від мобілізації.

30.05.2024 близько 12.45 годин ОСОБА_11 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання грошових коштів від ОСОБА_8 знаходячись біля ТРЦ» «Дніпро Плаза» що за адресою АДРЕСА_4 отримав частину грошових коштів від ОСОБА_8 в сумі 30 000 грн.

В подальшому, реалізуючи свій спільний злочинний умисел з ОСОБА_12 , направлений на отримання грошових коштів від ОСОБА_8 в телефонному режимі домовились про зустріч на 19.06.2024, після чого 19.06.2024 близько 07.22 годин ОСОБА_7 прийшов на зустріч самостійно та знаходячись біля магазину «Еко лавка», що за адресою АДРЕСА_4 та під час зустрічі ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 70 000 грн., з метою подальшого розподілу між ним та ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 згідно із ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків потерпілого у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.189 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п.1-4 ст.177 КПК України.

Так, відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_8 від 16.04.2024, про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.04.2024;

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.05.2024;

-протокол результатами проведення НСРД аудіо, відеоконтролю особи N5/1 /2559т від 17.06.2024,

-протокол за результатами проведення НСРД - спостереження за особою N5/1/2558т від 17.06.2024,

-протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 19.06.2024.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

1.У разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

2.Підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки з протоколів НСРД встановлено, що підозрюваний не вперше вчиняє вказані протиправні дії, спрямовані на отримання коштів, крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що Лисянським районним судом Черкаської області розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується з у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (справа № 700/288/21).

3.Перебуваючи на волі підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, а саме на потерпілого ОСОБА_8 та інших свідків, які на даний час слідством встановлюються, з метою схилити свідків до дачі неправдивих показань, щоб зменшити або уникнути взагалі відповідальності за скоєний злочин.

5. В ході досудового розслідування на цей час не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину, якому підозрюється ОСОБА_5 , а тому перебуваючи на волі він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше за схожістю кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підстави для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного, підтверджують наявність зазначених ризиків, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання ОСОБА_5 його кримінально-процесуальних обов`язків та запобігти вищевикладеним обґрунтованим ризикам.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримала клопотання та пояснила, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження 0000164 від 17.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України. 19.06.2024 ОСОБА_5 , оголошено про підозру за ч.4 ст.189 КК України. До правоохоронних органів звернувся потерпілий ОСОБА_8 , який повідомив, що група осіб вимагає від нього грошові кошти та інші вимоги з погрозою насильства. Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 згідно із ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.189 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п.1-4 ст.177 КПК України. Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є: те. що у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки з протоколів НСРД встановлено, що підозрюваний не вперше вчиняє вказані протиправні дії, спрямовані на отримання коштів, крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що Лисянським районним судом Черкаської області розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується з у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК. Перебуваючи на волі підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, а саме на потерпілого ОСОБА_8 та інших свідків, які на даний час слідством встановлюються, з метою схилити свідків до дачі неправдивих показань, щоб зменшити або уникнути взагалі відповідальності за скоєний злочин. В ході досудового розслідування на цей час не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину, якому підозрюється ОСОБА_5 , а тому перебуваючи на волі він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину. З урахуванням викладеного просить задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та повідомив, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР весь час тривали негласні слідчі дії. Відповідно до яких ОСОБА_5 здійснював спостереження за потерпілим. Під час проведення обшуку він втік із помешкання та був затриманий через пів години біля магазину «Депот». Додав, що найактуальнішим ризиком є ризик переховування. Щодо застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу, вказав що це право суду при обранні запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 повідомила, що відомості внесені до ЄРДР із 17.04.2024. До 17.04.2024 було дві зустрічі, які не були задокументовані, однак були описані потерпілим. Орган досудового розслідування вміняє підозрюваному вимагання від потерпілого якихось речей. 22.05.2024 відбулася зустріч ОСОБА_5 , за присутності ОСОБА_7 із ОСОБА_8 . Під час зустрічі ОСОБА_5 рекомендував пройти тест ДНЕ, а вже потім думати як вчиняти, через суд чи добровільно. Додала, що наявність справ у суді свідчить, що добровільно ОСОБА_5 дотримується покладених обов`язків. Вважає, що ризики вказані формально. Просить врахувати всі обставини і застосувати цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 , підтримав позицію свого адвоката. Додав, що іншого підозрюваного знає приблизно рік-півтора, розмови з ним щодо впливу на потерпілого не мав, був лише на одній зустрічі і то випадково, побачивши його автомобіль біля кав`ярні, ОСОБА_7 запропонував зачекати та хотів із ним поговорити, особисто він не погрожував та не залякував потерпілого.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, яке, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

19.06.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

19.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: заявою ОСОБА_8 від 16.04.2024, про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.04.2024; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо, відеоконтролю особи N5/1 /2559т від 17.06.2024; протоколом за результатами проведення НСРД - спостереження за особою N5/1/2558т від 17.06.2024; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 19.06.2024.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України є обґрунтованою. При цьому, слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п.1 ч.1 ст.178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Також, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинене ОСОБА_5 інкримінованого йому в провину злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання, позитивно характеризується, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність зазначених стороною захисту обставин, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду, виходячи частково із міри покарання, передбаченої ч.4 ст.189 КК України.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності таких ризиків, як можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки останній зацікавлений у зміні ними своїх показань та з матеріалів кримінального провадженні йому відомо їх анкетні дані. У зв`язку з цим для ухилення від кримінальної відповідальності він може впливати на потерпілого та свідків шляхом умовлянь, залякувань, погроз, примусу, з метою зміни останніми їх показань на його користь. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому особливо тяжкого злочину.

Окрім зазначеного, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки в ході досудового розслідування на цей час не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину, якому підозрюється ОСОБА_5 , а тому перебуваючи на волі він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, спосіб та обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який позитивно характеризується, його вік, стан здоров`я,а тому слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи майновий стан підозрюваного, особливості події кримінального правопорушення (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо спілкування підозрюваного зі свідками у даному кримінальному провадженні, крім того можливість застосування саме такого запобіжного заходу не була встановлена.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає.

Водночас, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частина четверта вказаної статті дає право слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженню при наявності підстав, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Однак, дані підстави повинні застосовуватися не формально, а в конкретному випадку окремо.

Проаналізувавши пояснення підозрюваного у судовому засіданні, його дії після вчинення злочину, приходжу до висновку про можливість застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу для досягнення цілей нівелювання встановлених ризиків.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним саме для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст.183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст.ст.177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2024 рік" на 1 січня поточного року, тобто 3028 грн.

За таких обставин, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, а також встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. 00 коп., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст.194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків, передбачених п.п.1-4 ч.5 ст.194 КПК України.

Визначаючи строк тривалості застосування попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч.1, 2 ст.197 КПК України, на період часу у 60 днів, слідчий суддя враховує, що підозрюваного ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України 19.06.2024, а також межі строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000164 від 17.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.08.2024, включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 19.06.2024.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - НОМЕР_1 ; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000164, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2024.

Після внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) із потерпілим, свідками та підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а саме із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за його участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного строком на 2 місяці, в межах строку досудового розслідування. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 17 серпня 2024 року, включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 25.06.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1