Справа № 643/7173/23
Провадження № 1-в/643/72/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання в.о. начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія №25» ОСОБА_3 про уточнення вироку стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

В.о. начальник державної установи «Олексіївська виправна колонія №25» ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить уточнити в резолютивній частині вироку Московського районного суду від 05.09.2023 чи обирався запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

Представник державної установи «Олексіївська виправна колонія №25» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду подання повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції до суду не направляв.

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання просив задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Отже, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності вказаних вище осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено покарання відповідно до ч. 1 ст. 71, пп. б п. 1 ст. 72 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки (а.с. 77-80). Вирок набрав законної сили 06.10.2023 (а.с.89).

Згідно з повідомлення Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області №34371/119-67/04 від 16.11.2023 ОСОБА_4 було затримано 14.11.2023 о 09 годині 00 хвилин, та передано до конвою для подальшого етапування до державної установи «Харківський слідчий ізолятор» (а.с.98).

Відповідно до довідки Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 прибув 14.11.2023 до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на виконання вироку суду від 05.09.2023 (а.с.97).

Відповідно до повідомлення державної установи «Олексіївська виправна колонія №25» №22/4/12-7257-23 від 24.11.2023 засуджений ОСОБА_4 утримується в державній установі «Олексіївська виправна колонія №25» за вироком від 05.09.2023 за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі (а.с.99).

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою:

прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом;

початок строку відбування покарання;

рішення про застосування примусового лікування чи примусових заходів медичного характеру щодо обмежено осудного обвинуваченого у разі їх застосування;

рішення про призначення неповнолітньому громадського вихователя;

рішення про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру;

рішення про цивільний позов;

рішення про інші майнові стягнення і підстави цих рішень;

рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації;

рішення про відшкодування процесуальних витрат;

рішення про винагороду викривачу;

рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили;

рішення про залік досудового тримання під вартою;

строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження;

порядок отримання копій вироку та інші відомості;

рішення про включення інформації про обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

З вищенаведеної норми закону вбачається, що у резолютивній частині вироку зазначається саме рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили. Резолютивна частина вироку Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 містить відомості про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили (не обирався).

Діючим кримінально-процесуальним кодексом не передбачено зазначення у резолютивній частині вироку відомостей щодо обрання запобіжного заходу засудженому після набрання вироком законної сили.

Більш того, ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України встановлює мету та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту наведених вище положень ст. 177 ЦПК України слідує, що обрання/застосування запобіжного заходу можливо виключно до підозрюваних та обвинувачених.

Після набрання обвинувальним вироком законної сили обвинувачений набуває статусу засудженого у кримінальному провадженні (ч.2 ст. 43 КПК України) та до нього не може застосовуватися запобіжний захід.

За таких обставин, клопотання в.о. начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія №25» ОСОБА_3 про уточнення вироку задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 537,539 КПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія №25» ОСОБА_3 про уточнення вироку стосовно ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1