Справа № 303/6024/17
Провадження № 1-кп/303/971/21
ряд. стат. звіту № 227
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2016 року за № 0001340, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 22 листопада 2016 року, близько 16 години 40 хвилин, керуючи автомобілем «Skoda Fabia» білого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гагаріна в с.Ключарки Мукачівського району, в напрямку руху із м. Мукачево до с.Великі Лучки, біля будинку № 100, порушивши вимоги пункту 12.3 ПДРУ (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), та вимоги пункту 12.4 ПДРУ (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год), не забезпечив безпеку дорожнього руху, що призвело до наїзду на велосипедиста ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , який переїжджав проїжджу частину по АДРЕСА_3 , з права на ліво, по напрямку руху, по відношенню до руху автомобіля.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_9 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 72/2017 від 02.03.2017 отримав тілесні ушкодження у виді: збійної рани тім`яно-потиличної ділянки голови з права, відкритого перелому потиличної кістки з права, що підтверджено даними КТ - обстеження голови від 25.11.2016 року, забою головного мозку 1 ст. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, можливо їх виникнення у велосипедиста, при зіткненні легкового автомобіля, що рухався, з велосипедистом. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події ДТП, яка мала місце 22.11.2016 і відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення, згідно п. 2.1.3 Б «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень».

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 234 від 14.06.2017 року, в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля марки «Skoda Fabia» білого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , громадянин ОСОБА_6 , повинен був діяти згідно вимог пункту 12.3 ПДРУ (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди).

З технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, стали дії водія автомобіля «Skoda Fabia» білого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , громадянина ОСОБА_6 , який з моменту виникнення йому небезпеки для руху, не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування, а примінив маневрування ліворуч, що призвело до наїзду на велосипедиста ОСОБА_9 , на зустрічній для автомобіля смузі руху.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 454 від 06.10.2017 року, в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля марки «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , громадянин ОСОБА_6 , повинен був діяти згідно вимог пункту 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), та 12.4 ПДРУ (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.).

Виходячи з наявного сліду юзу автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , його швидкість на момент початку гальмування становила біля 66....69 км/год.

Повний зупиночний шлях автомобіля марки «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в даних дорожніх умовах становить відстань 48,5…..49,8 метра.

Водій автомобіля марки «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , громадянин ОСОБА_6 , мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на велосипедиста громадянина ОСОБА_9 , шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху.

З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , громадянина ОСОБА_6 , який перевищив максимальну допустиму швидкість для населених пунктів.

Невиконання водієм ОСОБА_6 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками ДТП, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав повністю та пояснив, що в 2016 році він працював супервайзером, об`їжджав торгові точки. 22.11.2016 року в робочий час він на службовому автомобілі «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , їхав в с.Страбичево, Мукачівського району проїжджаючи через с.Ключарки. В той час ніяких опадів не було, дорога була пряма, він їхав зі швидкістю біля 50-60 км/год. Приблизно о 16-17 годині, під час руху по вулиці в с.Ключарки, раптово перед ним на дорогу виїхав велосипедист, який до того рухався по правому узбіччі. Він негайно почав гальмувати, не змінюючи напрямку руху, однак уникнути наїзду не зміг. Велосипедист впав на капот автомобіля, потім на переднє скло. Після зіткнення він ще кілька метрів проїхав, після чого автомобіль зупинився, а велосипедист впав перед ним на дорогу. Негайно після цього він викликав швидку медичну допомогу та поліцію і залишався на місці. Через деякий час приїхала швидка, потерпілого забрали з місця події, а поліції тривалий час не було. Пізніше приїхали лише працівники поліції, які регулювали дорожній рух на місці ДТП і чекали на слідчо-оперативну групу. Приблизно о 19 год. 30 хв. на місце приїхала СОГ, почали проводити огляд місця події. На той момент вже стемніло, тому під час проведення відповідних замірів підсвічували фарами автомобілів. Коли закінчився огляд, його попросили підписати схему місця ДТП. Ознайомившись з схемою він повідомив, що не згідний з нею, оскільки в ній неправильно зафіксовано сліди гальмування. На це слідчий відповів, що вияснювати все буде в суді.

Вважає, що він не порушував ніяких правил дорожнього руху, ДТП сталася по вині велосипедиста, а тому просив визнати його невинуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та виправдати.

В зв`язку з смертю потерпілого ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02.08.2021 року, до участі у праві в якості потерпілого за відповідною заявою залучено його сила ОСОБА_10 .

Потерпілий ОСОБА_10 в судові засідання в даному кримінальному провадженні не з`являвся, 06.12.2021 року подав до суду заяву, відповідно до якої просив судові засідання проводити без його участі.

Захисник обвинуваченого просив виправдати свого підзахисного, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено в законний спосіб вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Перевіривши та дослідивши всі матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Зокрема, прокурор, як на докази вини обвинуваченого, посилається на покази свідків, допитаних в судовому засіданні, а саме свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Так, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що працює на посаді старшого слідчого Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області. 22.11.2016 року він в складі СОГ виїжджав на ДТП, що мала місце в с.Ключарки Мукачівського району, біля повороту на вул. Борканюка. На місці події він проводив відповідний огляд, складав схему ДТП. Пам`ятає, що на дорозі, крім автомобіля та велосипеда, знаходився номерний знак від автомобіля, взуття, плями бурого кольору на узбіччі, а також був слід гальмування. Все це він зафіксував на схемі, в присутності понятих, від яких жодних зауважень не поступило. Від водія ОСОБА_6 , який керував автомобілем «Skoda Fabia» і був учасником ДТП, надходили зауваження до схеми ДТП, а саме він не погоджувався із довжиною сліду гальмування. Де саме було місце зіткнення автомобіля та велосипеда, він точно сказати не може і на схемі цього не відображав. Також на схемі не зафіксовано сам початок гальмівного шляху, оскільки вважає це не обов`язковим. Під час огляду були лише поняті, спеціалісти не залучалися, оскільки таких немає в штаті відділу поліції. Відсутність підписів понятих на схемі ДТП вважає правильним, оскільки вони повинні підписуватися лише в протоколі. В подальшому, досудове розслідування проводилося іншим слідчим.

З показів даного свідка тільки вбачається, що ним проводився огляд місця події. При цьому, свідок підтвердив, що точне місце зіткнення автомобіля та велосипеда не було встановлено, в протоколі не зафіксовано, а також підтвердив, що у ОСОБА_6 були зауваження до схеми ДТП, які він чомусь проігнорував. Жодної інформації щодо обставин пригоди вказаний свідок суду не надав, а тому його покази не підтверджують жодну із обставин висунутого ОСОБА_6 обвинувачення.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що є сестрою обвинуваченого. 22.11.2016 року їй зателефонував ОСОБА_6 і повідомив про подію, після чого вона приїхала на місце. Там вона побачила автомобіль та велосипед, які знаходилися на дорозі, за перехрестям. Потерпілого на місці вже не було. Приблизно через 2-3 години після цього, коли вже стемніло, приїхала слідчо-оперативна група, яка проводила огляд місця події. Коли ОСОБА_6 надали підписати документи, він говорив, що неправильно виміряні сліди гальмування, однак слідчий відповів, що буде розбиратися в суді.

Крім того, допитана за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_13 показала, що є дружиною обвинуваченого. 22.11.2016 року біля 17-18 год. їй зателефонував чоловік та повідомив, що збив людину. Приблизно через 30-40 хв. після цього вона приїхала на місце події, де побачила автомобіль та велосипед на дорозі, поліції ще не було. Біля 20.00 год. приїхали працівники поліції, які почали проводити заміри, описували місце події. Коли чоловікові надали для ознайомлення та підписання схему ДТП, він повідомив, що там не вірно зафіксовано сліди гальмування, однак слідчий на це відповів, що «всі питання будете розглядати в суді».

Відповідно, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 підтвердили покази обвинуваченого про те, що під час проведення огляду місця події та фіксування слідів ДТП обвинувачений заперечував правильність зазначених у схемі відомостей, а саме звертав увагу на правильність фіксування слідів гальмування. Дані свідки не надали суду жодної інформації щодо обставин ДТП, їх покази ані підтверджують, ані спростовують висунуте ОСОБА_6 обвинувачення.

Крім того, як на доказ вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, прокурор посилається на досліджені в судовому засіданні письмові докази.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.11.2016 року з ілюстративною таблицею та схемою ДТП до нього (том 1 а.с.73-91), старшим слідчим СВ Мукачівського РВП з участю понятих, у період часу з 17 год. 45 хв. до 18 год. 40 хв. 22.11.2016 року проведено огляд місця події, в ході якого зафіксовано місце розташування автомобіля та велосипеда по АДРЕСА_4 в напрямку с. В.Лучки, локалізацію пошкоджень на транспортному засобі «Шкода Фабія», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (пошкодження лобового скла). При цьому ОСОБА_6 зауважив, що не згідний з схемою ДТП, а саме з фіксацією гальмівного сліду.

З вказаного протоколу та схеми вбачається, що місце зіткнення автомобіля та велосипедиста не зафіксовано, на схемі відсутня прив`язка до якогось нерухомого об`єкту, зафіксований слід гальмування довжиною 21.8 м. взагалі не прив`язаних до інших об`єктів.

Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 240 від 20.06.2017 року з фототаблицею до нього (том 1 а.с.93-101), форма й характер пошкоджень транспортних засобів співпадає в тому випадку, якщо при першопочатковому контактуванні поздовжні осі вищезгаданих транспортних засобів перебували під кутом 85+5 градусів, при цьому автомобіль «Skoda Fabia», д.н.з НОМЕР_1 , першопочатково контактував передньою більше правою частиною кузова автомобіля з лівою передньою боковою частиною велосипеда, а місце наїзду автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з НОМЕР_1 , на велосипедиста знаходиться на зустрічній смузі руху автомобіля, в районі прилягання другорядної дороги, вул. Борканюка.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 234 від 14.06.2017 року (том 1 а.с.103-109), в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , громадянин ОСОБА_6 повинен був діяти згідно вимог пункту 12.3 ПДРУ. Водій автомобіля марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , громадянин ОСОБА_6 мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на велосипедиста ОСОБА_9 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху. В даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху велосипедист ОСОБА_9 повинен був діяти згідно вимог пункту 10.1 ПДРУ. Технічна можливість уникнути даної пригоди заключається для гр. ОСОБА_9 у виконанні ним вимог пункту 10.1 ПДРУ. З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , який з моменту виникнення йому небезпеки для руху (момент виїзду велосипедиста на проїзну частину дороги) не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування, а примінив маневрування ліворуч, що привело до наїзду на велосипедиста ОСОБА_9 на зустрічній для автомобіля смузі руху.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 454 від 06.10.2017 року (том 1 а.с.111-117), в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти згідно вимог пунктів 12.3, 12.4 ПДР України. В даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху велосипедист ОСОБА_9 повинен був діяти згідно вимог пункту 10.1 ПДРУ. Виходячи з наявного сліду юзу автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , його швидкість на момент початку гальмування становила біля 66…69 км/год. Повний зупиночний шлях автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , в даних дорожніх умовах становить відстань 48.5...49.8 метрів. Водій автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до місця наїзду на велосипедиста ОСОБА_9 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху. З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який перевищив максимальну допустиму швидкість для населених пунктів.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 269 від 06.07.2017 року, покази водія автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 щодо механізму розвитку даної ДТП технічно неспроможні. Покази велосипедиста ОСОБА_9 щодо механізму розвитку даної ДТП спроможні. З технічної точки зору причиною ДТП стали дії водія автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , який з моменту виникнення йому небезпеки для руху не вжив заходів тільки до гальмування (вимога п. 12.3 ПДРУ), а застосував маневрування ліворуч, що привело до наїзду на велосипедиста ОСОБА_9 на зустрічній для автомобіля смузі руху.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 № 10 від 06.01.2017 року з фототаблицею до нього № 10 від 06.01.2017 року (том 1 а.с.126-133), на момент огляду і експертного дослідження система рульового керування автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 знаходилась у працездатному стані і могла виконувати свої функції по зміні напрямку руху автомобіля. На момент огляду і експертного дослідження ходова частина автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 знаходилась у працездатному стані і могла виконувати свої функції, передбачені конструкцією. На момент огляду і експертного дослідження гальмівна система автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 находилась у працездатному стані і могла виконувати свої функції по зміні швидкісного режиму руху автомобіля.

Надаючи оцінку вказаним висновкам експерта суд приходить до висновку, що вони не можуть бути прийнятими до уваги в частині встановлення місця зіткнення транспортних засобів. Зокрема, експертом при проведенні експертизи, для визначення місця зіткнення приймалися до уваги сліди гальмування, які зафіксовані на схемі ДТП, і які набито знаходилися на зустрічній смузі руху автомобіля. Разом з тим, на схемі немає жодної прив`язки сліду гальмування до елементів дороги чи інших об`єктів. Фіксація сліду гальмування автомобіля на схемі ДТП заперечувалася обвинуваченим ОСОБА_6 ще при проведенні огляду місця події, однак його зауваження слідчим не були враховані і не перевірені на місці. Крім того, місце зіткнення транспортних засобів є суперечливим та різниться в інших досліджених судом доказах, зокрема, протоколах слідчих експериментів із свідками.

Вказані неточності щодо визначення місця зіткнення автомобіля та велосипеда в подальшому були підставою для призначення судом та проведення повторних експертних досліджень, які надали інші висновки, чим повністю спростовані висновки попередніх експертиз.

Відповідно до висновку експерта по даним медичної документації № 72/2017 від 02.03.2017 року, у громадянина ОСОБА_9 , який знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_3 з 22.11.2016 року до 07.12.2016 року, виявлені тілесні ушкодження у виді забійної рани тім`яно-потиличної ділянки голови зправа, відкритого перелому потиличної кістки зправа, що підтверджено даними КТ-обстеження голови від 25.11.16 р., забою головного мозку 1 ст. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, можливо їх виникнення у велосипедиста, при зіткненні легкового автомобіля, що рухався, з велосипедистом. По давності виникнення можуть вкладатися в дату ДТП, яка мала місце 22.11.2016 року і відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Даним висновком підтверджується ступіть виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, їх характер, локалізацію та час виникнення, однак ним не підтверджується обставини пригоди та вина обвинуваченого у вчиненні злочину.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24.05.2017 року з схемою до нього (том 1 а.с.134-138), потерпілий ОСОБА_9 розповів про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилися 22.11.2016 року, приблизно о 16 год. 40 хв. на АДРЕСА_5 в напрямку с.Великі Лучки, де на лівій смузі руху по напрямку руху автомобіля, його збив автомобіль білого кольору, який рухався на великій швидкості. Крім того, потерпілий в ході проведення слідчого експерименту відтворив обстановку ДТП на місці, показав місце зіткнення.

Даний доказ не може бути прийнятий судом до уваги як належний, допустимий, і такий, що підтверджує вину обвинуваченого, оскільки згідно висновку експерта № СЕ-19/121-23/21649-ІТ від 29.01.2024 року вихідні дані з показань потерпілого ОСОБА_9 про розташування місця зіткнення є технічно не спроможними.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 22.07.2017 року з схемою до нього (том 1 а.с.144-147), підозрюваний ОСОБА_6 розповів про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилася 22.11.2016 року приблизно о 16:50 год. в с. Ключарки Мукачівського району, під час якої він скоїв наїзд на велосипедиста, який різко змінив напрямок руху. Під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_6 показав місце зіткнення, напрямок руху автомобіля та велосипедиста.

Однак, як вбачається з висновку експерта № СЕ-19/121-23/21649-ІТ від 29.01.2024 року, що показання ОСОБА_6 в частині швидкості руху автомобіля, а також в частині параметрів руху велосипедиста, є технічно неспроможними. Відповідно, зазначена в протоколі слідчого експерименту інформація також не може бути прийнята судом до уваги.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.07.2017 року з схемою до нього (том 2 а.с.114-117), старший слідчий СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області з участю свідка ОСОБА_14 , представника ОСОБА_15 , спеціаліста та понятих, у період часу з 08 год. 50 хв. до 09 год. 15 хв. 22.07.2017 року, провели слідчий експеримент з метою перевірки та уточнення його показів. В ході проведення даної слідчої дії на вул. Гагаріна в с.Ключарки, свідок ОСОБА_14 розповів, що він знаходився при виході на АДРЕСА_6 та побачив наїзд на велосипедиста. В подальшому, ОСОБА_14 вказав місце, де велосипедист почав зміну напрямку руху та місце наїзду. Свідок не міг вказати, яка була швидкість автомобіля та швидкість велосипедиста, але зауважив, що автомобіль їхав швидко. Свідок зазначив, що зіткнення з велосипедистом відбулося передньою лівою частиною автомобіля.

Вказана в протоколі інформація досліджувалася експертом при проведенні експертизи від 29.01.2024 року. При цьому, експерт зазначив, що за словами свідка місце зіткнення перебувало на смузі руху автомобіля, однак для вирішення питання щодо технічної можливості запобігти зіткненню водієм ОСОБА_6 та чи була можливість виходу велосипедиста з коридору руху автомобіля, чи не спізнився водій із гальмуванням та чи є в його діях порушення ПДР, в наданій свідком інформації відсутні необхідні дані.

Таким чином, покази свідка ОСОБА_14 , надані ним під час проведення слідчого експерименту, не є доказом, яким підтверджуються обставини вчинення ОСОБА_6 злочину.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 27.07.2017 року та схеми до нього (том 2 а.с.110-113), старший слідчий СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області з участю свідка ОСОБА_16 , понятих, у період часу з 18 год. 00 хв. до 18 год. 40 хв. 27.07.2017 року, провели слідчий експеримент з метою перевірки та уточнення його показів. В ході здійснення даної слідчої дії свідок ОСОБА_16 розповіла, що вона знаходилася на куті АДРЕСА_5 , чекала маршрутне таксі. В цей час вона бачила велосипедиста, який рухався по вул. Гагаріна в напрямку с. В.Лучки, який почав змінювати напрямок руху в вул. Борканюка та на нього скоїв наїзд автомобіль, який рухався в сторону с.В.Лучки. В подальшому, свідок вказала де саме знаходився велосипедист, де він змінив напрямок руху та де було скоєно наїзд.

Вказана в протоколі інформація також досліджувалася експертом при проведенні експертизи від 29.01.2024 року. При цьому, експерт зазначив, що для вирішення питання щодо технічної можливості запобігти зіткненню водієм ОСОБА_6 та чи була можливість виходу велосипедиста з коридору руху автомобіля, чи не спізнився водій із гальмуванням та чи є в його діях порушення ПДР, в наданій свідком інформації відсутні необхідні дані.

Таким чином, покази свідка ОСОБА_16 , надані нею під час проведення слідчого експерименту, не є доказом, яким підтверджуються обставини вчинення ОСОБА_6 злочину.

Ухвалою суду від 22.08.2018 року органу дізнання надано доручення на проведення додаткового огляду місця події з метою більш детального встановлення розділових смух в місці ДТП та прив`язки їх на місцевості.

Однак, на виконання судового доручення, відповідно до протоколу огляду місця події від 25.09.2018 року та схемою ДТП до нього (том 1 а.с.179-182) від 25.09.2018 року проведено огляд ділянки дороги, а саме: АДРЕСА_5 , та під час огляду виявлено, що розподільчі лінії транспортних потоків не є чіткими.

З метою усунення протиріч та неповноти, які мали місце при проведенні попередніх експертиз, за клопотання сторони обвинувачення та сторони захисту судом було призначено повторну судову автотехнічну та транспортно-трасо логічну експертизу.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-23/394-ІТ від 21.03.2023 року (т.3 а.с.72-83), в умовах даної ДТП швидкість руху автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зазначеній довжині сліду гальмування, становить 65.5?68.5 км/год.

В зв`язку з тим, що внаслідок зіткнення кінетична енергія транспортних засобів витрачається на деформацію елементів конструкції та відкидання транспортних засобів в останній стадії зіткнення, а також враховуючи, що на поверхні проїзної частини дороги слід гальмування міг не весь відобразитися, та автомобіль ще пересувався, слід вважати, що швидкість руху автомобіля, при заданих дорожніх умовах, була не менше отриманої розрахункової швидкості руху.

Зіткнення автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 та велосипеда відбулось на проїзній частині автодороги в с. Ключарки, в районі осьової лінії, в місці повздовжнього напрямку, що передує фіксації номерного знаку на проїзній частині.

З технічної точки зору, покази свідка ОСОБА_14 , слід вважати технічно неспроможними.

З технічної точки зору не виключається можливість зіткнення автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 та велосипедиста в місці, зазначеному у слідчому експерименті поведеному зі свідком ОСОБА_16 від 23.07.2017.

Невідповідностей технічного характеру у показах свідка ОСОБА_16 , з технічної точки зору, не встановлено.

Згідно вихідних даних по показах свідка ОСОБА_16 водій автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 не мав технічної можливості зупинити транспортний засіб до місця наїзду шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування і тим самим уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_9 , в момент виникнення йому небезпеки для руху.

У причинному зв`язку з настанням даної пригоди є обставини пов`язані з тим, що велосипедист ОСОБА_9 змінив напрямок руху ліворуч та виїхав на проїзду частину, на смугу руху автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 в момент, коли водій ОСОБА_6 вже був позбавлений технічної можливості зупинити свій транспортний засіб до місця наїзду, як рухаюсь з вибраною (розрахованою) швидкістю руху так і з максимально допустимою на момент ДТП, швидкістю руху в даних дорожніх умовах.

Тому, з технічної точки зору у діях водія автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 невідповідностей вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху не вбачається, а недотримання вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху України не є у причинному зв`язку з настанням даної пригоди.

Вказані висновки підтвердив в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 .

Оскільки даний висновок експерта в значній частині суперечив висновкам попередніх експертиз, які були проведені на стадії досудового розслідування, за клопотанням сторони обвинувачення у справі судом повторно було призначено судову авто технічну та транспортно-трасологічну експертизу, проведенні якої було доручено іншим експертам.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/121-23/21649-ІТ від 29.01.2024 року з ілюстрованою таблицею та схемами до нього, якщо довжина сліду гальмування, зафіксованого під час огляду місця ДТП, дорівнювала 21.8 м, то перед початком гальмування найменша швидкість руху автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 дорівнювала 68 км/год.

Встановити швидкість руху автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 за пошкодженнями немає можливості з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку.

Якщо довжина сліду гальмування, зафіксованого під час огляду місця ДТП, дорівнювала 16.8 м, то перед початком гальмування найменша швидкість руху автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 дорівнювала 60 км/год.

Якщо швидкість руху автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 становила не менше 68 км/год, то його зупинний шлях дорівнював 50.9 м.

Якщо швидкість руху автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 становила не менше 60 км/год, то його зупинний шлях дорівнював 42.2 м.

Місце первинного контакту автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 з велосипедом перебувало перед реєстраційним номером, зафіксованим під № 6 на схемі місця ДТП, якщо рухатися у напрямку с. В.Лучки.

З причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, більш точно встановити місце первинного контакту автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 з велосипедом, відносно меж проїзної частини та елементів дорожньої обстановки, не виявилося можливим.

Якщо довжина сліду гальмування дорівнювала 21.8 м, то у момент застосування водієм гальмування автомобіль марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 перебував на відстані не менше 20.1 м від ближнього (по ходу руху) краю вул. Борканюка.

Відстань, на якій перебував автомобіль марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 від того ж краю у момент виникнення небезпеки для руху, встановити не виявилося можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині вироку.

Якщо довжина сліду гальмування дорівнювала 16.8 м, то у момент застосування водієм гальмування автомобіль марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 перебував на відстані не менше 14.4 м від ближнього (по ходу руху) краю вул. Борканюка.

Відстань, на якій перебував автомобіль марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 від того ж краю у момент виникнення небезпеки для руху, встановити не виявилося можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку.

Місце зіткнення автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 з велосипедом перебувало перед реєстраційним номером, зафіксованим під № 6 на схемі місця ДТП, якщо рухатися у напрямку с.В.Лучки.

З причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, більш точно встановити місце зіткнення автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 з велосипедом, відносно меж проїзної частини, не виявилося можливим.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти згідно з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Якщо швидкість руху автомобіля дорівнювала не менше 68 км/год., то водій ОСОБА_6 повинен був діяти також з вимогами п.п. 12.4, 12.9б Правил дорожнього руху.

У даній дорожній обстановці велосипедист ОСОБА_9 повинен був діяти згідно з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Запитання про те, чи була можливість виходу велосипедиста з коридору руху автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 в даній дорожній обстановці та чи не спізнився водій з гальмуванням, вирішити не виявилося можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку.

У діях велосипедиста ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які перебували, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з подією даної ДТП.

Встановити наявність чи відсутність у діях водія автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які перебували, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з подією даної ДТП, не виявилося можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку.

Запитання про те, чи мав технічну можливість водій автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 уникнути зіткнення, за вихідними даними з показань підозрюваного ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , вирішити не виявилося можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку.

Запитання про те, чи мав технічну можливість водій автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 уникнути зіткнення у випадку, якщо зіткнення відбулося у місці, що вказане свідком ОСОБА_16 , вирішити не виявилося можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку.

Запитання про те, чи мав технічну можливість водій автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 уникнути зіткнення у випадку, якщо зіткнення відбулося у місці, що вказане обвинуваченим під час допиту в суді, вирішити не виявилося можливим з причини технічної несправності вихідних даних, вказаної у дослідницькій частині висновку.

Запитання про те, чи мав технічну можливість водій автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 уникнути зіткнення у випадку, якщо довжина сліду гальмування дорівнювала 16.8 м, вирішити не виявилося можливим з причини технічної несправності вихідних даних, вказаної у дослідницькій частині висновку.

Запитання про те, чи виключена, з технічної точки зору, в даних умовах можливість первинного зіткнення автомобіля марки «Skoda Fabia» та велосипедиста ОСОБА_9 на відстані 14 м від перехрестя з вул. Борканюка, на смузі руху автомобіля, як зазначено у слідчому експерименті свідка ОСОБА_16 та на відстані 15 м. від перехрестя з вул. Борканюка, згідно показів обвинуваченого у судовому засіданні, вирішити не виявилося можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку.

Експерт ОСОБА_18 був допитаний судом, під час допиту він підтвердив надані ним висновок та додатково повідомив, що в даній справі встановити точне місце зіткнення транспортних засобів є неможливим, оскільки для цього замало здобутої інформації.

Відповідно, експертними висновками № СЕ-19/107-23/394-ІТ від 21.03.2023 року та № СЕ-19/121-23/21649-ІТ від 29.01.2024 року повністю спростовано факт того, що причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, стали дії водія автомобіля «Skoda Fabia» ОСОБА_6 , який з моменту виникнення йому небезпеки для руху, не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування, а примінив маневрування ліворуч, що призвело до наїзду на велосипедиста ОСОБА_9 , на зустрічній для автомобіля смузі руху, що він мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на велосипедиста громадянина ОСОБА_9 , шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху, що з технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія ОСОБА_6 , який перевищив максимальну допустиму швидкість для населених пунктів, і що саме невиконання водієм ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками ДТП, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Яких-небудь інших доказів на підтвердження обставин, зазначених у висунутому ОСОБА_6 обвинуваченні, прокурором в судовому засіданні не надано.

При цьому, судом вживалися всі можливі заходи з метою сприяння сторонам у наданні доказів, в тому числі вживалися заходи щодо виклику в судове засідання свідків, про допит яких заявляв прокурор. Разом з тим, незважаючи на тривалий час розгляду справи, сторона обвинувачення не змогла забезпечити свідків в судове засідання, оскільки відсутня інформація щодо їх місця перебування, тому свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_16 судом не допитувалися.

Таким чином, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що досліджені докази не підтверджують, а навпаки, спростовують обставини висунутого ОСОБА_6 обвинувачення.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).

Такий же принцип закріплений у статті 17 КПК України, відповідно до якої ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Така позиція також знаходить своє відображення і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку». Відповідно до п. 23 вказаної постанови, є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли всі зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Згідно ст. 373 ч. 1 п.3 КПК України коли не доведено що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Оцінюючи докази, суд за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що доказів вини ОСОБА_6 не було здобуто, а обсяг обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки при розгляді кримінального провадження в суді стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 , суд вважає, що його слід визнати невинуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення та виправдати.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання було обрано 19.07.2017 року на стадії досудового розслідування, який діяв до 16.09.2017 року. Під час судового розгляду жодних клопотань про продовження строку дії даного запобіжного заходу, його зміни чи обрання іншого, не поступало, відповідно судом такий запобіжний захід не продовжувався, його дія закінчилась у вказаний час, інший запобіжний захід не обирався.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2016 року слід скасувати відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, складають 21391,04 грн. гривень, і дані витрати слід прийняти на рахунок держави.

Питання щодо долі речових доказів у справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 84-86, 94, 95, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України та виправдати через недоведеність вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Судові витрати в розмірі 21391,04 грн. за проведення експертиз прийняти на рахунок держави.

Речові докази по справі: транспортний засіб марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на штрафмайданчику для утримання транспортних засобів ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області (м.Мукачево, вул. Маргітича, 48) - повернути ПАТ «САН ІнБев Україна» за належністю;

- велосипед, вилучений в ході огляду місця події 22.11.2016 року, який зберігається на спецмайданчику для утримання транспортних засобів ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області (м.Мукачево, вул. Маргітича, 48) - повернути потерпілому ОСОБА_10 за належністю.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України арешт на транспортний засіб марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ПАТ «САН ІнБев Україна», накладений ухвалою слідчого судді від 25.11.2016 року - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Іван КОТУБЕЙ