Справа №538/245/24
Провадження по справі №1-кп/538/61/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Лохвиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000742 від 26.11.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Веприн, Радомишильського району Житомирської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, вдівець, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює на посаді підсобного робітника в ФОП « ОСОБА_6 », зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст. 369 КК України -

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2023 року о 12 год. 18 хв. поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , спільно із поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 , які перебували у добовому наряді, під час здійснення патрулювання на автодорозі по вулиці Сердюка в с. Яхники, Миргородського району, Полтавської області, відповідно до своїх службових обов`язків, був зупинений транспортний засіб марки «SUZUKI Lets2», чорного кольору, на якому був відсутній державний реєстраційний номерний знак, яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався на скутері без мотошолома.

У ході спілкування працівників поліції із ОСОБА_4 в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим поліцейським ОСОБА_8 було запропоновано ОСОБА_4 пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу (Драгер) Alcotest 6810, за результатами якого прилад показав ступінь сп`яніння у 1,2 проміле, що явно перевищувало дозволену норму в 0.2 проміле. У подальшому ОСОБА_8 було повідомлено ОСОБА_4 про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП та ч.5,7 ст. 121 КУпАП, а також необхідність складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У подальшому, знаходячись на вулиці поблизу службового автомобіля марки «Рено Дастер» з державним реєстраційним номером « НОМЕР_1 », у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з метою уникнення негативних наслідків для себе за скоєне ним адміністративне правопорушення, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надати службовій особі неправомірну вигоду за не вчинення нею дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання стосовно нього адміністративного протоколу.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки останні представилися, перебували в поліцейському однострої встановленого зразка та мали при собі спеціальні номерні нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови 25.11.2023 о 12 год. 59 хв. висловив ОСОБА_7 словесну пропозицію надати вищевказаним поліцейським неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, за не складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у пропозиції надання службовим особам неправомірної вигоди, за не вчинення службовими особами в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їм службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

15.02.2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності адвоката ОСОБА_5 була досягнута угода про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 369 КК України, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 1, 2 ст. 308 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнанні винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши учасників, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушеннях за вказаних обставин, між ним і прокурором була досягнута домовленість про призначення покарання за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

ОСОБА_9 розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю даного злочину. Потерпілих від кримінального правопорушення не має. Шкоди кримінальним правопорушенням не завдано, тяжкі наслідки відсутні.

Вивченням особи встановлено, що ОСОБА_9 , раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога не перебуває, характеризується посередньо.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_9 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1. ст. 369 КК України, які згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_9 узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує питання щодо речових доказів.

Керуючись ст.ст. 469, 373, 472, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15.02.2024 року між прокурором Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: DVD-R диск залишити у матеріалах кримінального провадження.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку

Суддя: ОСОБА_1