Провадження №1-кс/522/1024/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000109 від 03.11.2023 року, про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, відповідно якого просив скасувати арешт накладений ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 30.11.2023 на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок «А» із складовими частинами сараю «Д», «Б» загальною площею 119,2 кв.м.), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, який належить ОСОБА_4 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 із забороною права його відчуження, а також вчинення будь-яких реєстраційних дій.

В обґрунтування клопотання зазначено, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 , знаходилась у постійному користуванні у родині ОСОБА_6 на законних підставах з 1953 року, то останні отримали право постійного користування такою земельною ділянкою із відповідними правомочностями щодо володіння нею.

В проваджені Одеського апеляційного суду перебувала апеляційна скарга ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 02.10.2019 року по справі № 522/4905/19.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10.10.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі та скасовано рішення Приморського районного суду м.Одеси від 02.10.2019 року у справі №522/4905/19.

В процесі розгляду апеляційної скаргу було встановлено та не оспорювано прокуратурою, що відповідно до архівних матеріалів, які вдалося отримати та на підставі яких встановлено хронологічну послідовність виникнення правовідносин, як по землі так і по домоволодінню.

Подальше існування арешту за відсутності передбачених для цього підстав порушує право власності на вільне використання належним майном, суперечить загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики європейського суду з прав людини.

13.03.2024 року прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 надано письмові заперечення на клопотання про скасування арешту, в обґрунтування чого зазначив відповідно до запитаних і отриманих в ході проведення досудового розслідування архівних документів установлено, що згідно довідки, яка надавалась на запит Приморського районного виконавчого комітету від 1995 року Приморський районний суд м. Одеси повідомляв про те, що надати копію рішення постановлено 25.01.1949 4-ю дільницею Кагановичьського району м. Одеси, яким визнано право власності за колгоспом імені « 51-ї Перекопської Дивізії » на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 не надається можливим, оскільки вона не зберіглась внаслідок затоплення архіву суду, що у свою чергу ставить під сумнів дійсність наданої копії указаного рішення з боку представника заявника у якості доказу.

Крім того, представник заявника посилається на нібито існуюче рішення об`єднання загальноколгоспних зборів колгоспників від 28.02.1958 і зазначає про те, що колгосп імені «51-ї Перекопської Дивізії» та колгосп імені ОСОБА_8 були об`єднані в один колгосп, проте будь - яких належних доказів цьому в доданих до клопотання документах встановлено не було.

До того ж, протиріччям цьому, являються доводи, які указані у описовій частині поданого клопотання відповідно яких, представником заявника зазначено, що з березня 1995 року Виконавчим Комітетом Приморської районної ради народних депутатів було прийнято рішення № 130 «Про індивідуальну забудову в районі». Даним рішенням розглядалось питання про звернення колгоспу імені « 51 ї Перекопської Дивізії » в минулому та на час винесення рішення КСП «Нива» щодо перерозподілу часток домоволодіння та будинку АДРЕСА_1 .

Зі змісту указаного рішення Виконкому вбачається, що колгосп імені «51-ї Перекопської Дивізії»/наразі КСП « Нива » являється власниками житлових будинків АДРЕСА_3 і обидва будинки по обліковим даним ОМБТІ рахувались і рахуються станом на 1995 рік як одне домоволодіння. Будинок № 1 рахується, як 1/9 частина вирішив, що будинок

АДРЕСА_4 від 16.06.1960 був знесений і на його місці побудовано багатоквартирний будинок у якому отримали квартири жильці знесеного будинку

АДРЕСА_5 про провулку Садовому продовжує рахуватись по ОМБТІ, як 8/9 частини домоволодіння. Фактично він складає єдине ціле і складається із однієї квартири площею 43, 7 кв.м.

Голова правління КСП «Нива» просить виконком винести рішення про перерозподіл долей домоволодіння і домобудівництва № 3 по провулку Садовому рахувати їх як одиницю.

Відповідно до рішення Виконкому будинок по провулку Садовий № 3 слід рахувати як єдине цілісне домоволодіння с житловою площею 43, 7 кв.м. за КСП «Нива».

Тобто аналізуючи указане рішення можна зробити висновок, що колгосп імені «51-ї Перекопської Дивізії» не об`єднувався і не міняв свої назви, оскільки у зазначеному рішенням будь - якого нагадування про колгосп імені ОСОБА_8 не має, оскільки у рішенні Виконкому вказано лише дві назви.

По - друге, з доводів представника заявника вбачається, що 12.05.1995 згідно договору купівлі продажу укладеного між КСП «Нива» - продавець та ОСОБА_9 - покупець будинок АДРЕСА_6 відчужений на користь покупця. Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 22.06.2017 підставою для прийняття рішення державного реєстратора про реєстрацію за ОСОБА_10 права власності на житловий будинок загальною площею 119, 9 кв.м, який розташований в АДРЕСА_1 стали: технічний паспорт, серія та номер б/н, виданий 14.06.2017 ТОВ «Архекспертбуд» з відміткою про будівництво спірного об`єкта нерухомості до 05.08.1992 та довідки, серія та номер: б/н, виданий 26.11.2015 OCH КМ « Приморський в м. Одесі ».

Крім того, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих № 464 від 16.06.1960 земельна ділянка загальною площею 0,25 га із розташованим на ньому одноповерховим домоволодінням розташованому за адресою: АДРЕСА_3 підлягає зносу, що свідчить про те фактично на тому місці інші об`єкти відсутні, оскільки знесені.

Враховуючи викладене, прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання та прийняти до уваги доводи, які викладені у запереченні.

Заявник в судове засідання не з`явився, надано заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги підтримав.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Розглянувши клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що Приморською окружною прокуратурою м. Одеси здійснюється процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні за 0000109 від 03.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України КК України за фактом самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Одеси.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2023 року, клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000109 від 03.11.2023 року, про накладення арешту на майно - задоволено.

Накладено арешт на майно, а саме на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок «А» із складовими частинами сараю «Б» «Д» загальною площею 119, 9 м2), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, яка на підставі приватної власності належить ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 із забороною права його відчуження, а також вчинення будь-яких реєстраційних дій.

Накладаючи арешт, слідчий суддя виходив з того, що об`єкт нерухомого майна є предметом кримінального правопорушення, яка перебуває у власності ОСОБА_4 , та арешт необхідний для збереження речових доказів.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав збереження накладеного арешту, оскільки в проваджені Одеського апеляційного суду перебувала апеляційна скарга ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 02.10.2019 року по справі № 522/4905/19. Постановою Одеського апеляційного суду від 10.10.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі та скасовано рішення Приморського районного суду м.Одеси від 02.10.2019 року у справі №522/4905/19. В процесі розгляду апеляційної скаргу було встановлено, що відповідно до архівних матеріалів, які вдалося отримати та на підставі яких встановлено хронологічну послідовність виникнення правовідносин, як по землі так і по домоволодінню.

Будь-яких обґрунтувань щодо необхідності обмеження права власності в даному кримінальному провадженні матеріали справи не містять. Подальше існування арешту за відсутності передбачених для цього підстав порушує право власності на вільне використання належним майном.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 173-174, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000109 від 03.11.2023 року, про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 30.11.2023 року (справа №522/21933/23, провадження №1-кс/522/7099/23) на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок «А» із складовими частинами сараю «Д», «Б» загальною площею 119,2 кв.м.), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, який належить ОСОБА_4 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 із забороною права його відчуження, а також вчинення будь-яких реєстраційних дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1