Справа № 204/1355/24
Провадження № 1-кп/204/707/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 13 січня 2024 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мусіївка Криворізького району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України

ВСТАНОВИВ:

07.01.2024 приблизно о 15:40 ОСОБА_5 проходив повз двоповерховий багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на першому поверсі вищевказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись у вищезазначеному місці та вищезазначений час, діючи умисно, керуючись мотивами, спрямованими на порушення недоторканності житла, маючи намір на незаконне проникнення до квартири з метою відпочинку, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, без дозволу власника житла та будь-яких інших законних користувачів даного житла, зайшов до під`їзду багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , і шляхом відкриття незачинених вхідних дверей незаконно проник до приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_4 , чим порушив гарантоване ст.30 Конституції України право на недоторканність житла останньої, де був виявлений потерпілою, яка в цей момент знаходилась вдома.

Дії ОСОБА_5 , які виразились у незаконному проникненні до житла особи, кваліфікуються за ч.1 ст.162 КК України.

12.02.2024 між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 на підставі ст.ст.468,469 КПК України укладена угода про примирення.

Зазначену угоду обвинувачений та потерпіла у судовому засіданні просили затвердити.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди.

Згідно вказаної угоди, під час її укладання на підставі ст.66 КК України, було враховано обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, а також відповідно до ст.67 КК України, обставину, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. Крім того, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні, при цьому сторони зазначили, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , кваліфікується за ч.1 ст.162 КК України. Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, є кримінальним проступком. У вчинені зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_5 щиро каявся, та примирився з потерпілою. Цією угодою визначено покарання ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження у відповідності до приписів статті 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до положень ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та у вчиненні якого він визнав себе винуватим, є кримінальним проступком.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком зрозумів права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до ОСОБА_5 у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дій, чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а тому угода може бути затверджена. На умовах цієї угоди може бути ухвалено вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 ,зроблена вірно. Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, наявність у обвинуваченого фактичних підстав для визнання вини.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 12 лютого 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілою, прокурором з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1