Справа № 588/1647/23
Провадження № 1-кс/588/205/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року м. Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника скарги ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо не проведення допиту в режимі відеоконференції,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 05.06.2024 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 із вказаною скаргою, яку мотивував тим, що 22.05.2023 він, як захисник ОСОБА_4 , повторно звернувся до заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 12.01.2022 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України, з клопотанням про проведення допиту ОСОБА_4 у режимі відеоконференції.

Зазначене клопотання мотивовано тим, що в задоволенні попереднього клопотання про проведення допиту обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції, було відмовлено. Відмова обґрунтована тим, що Тростянецька територіальна громада не є зоною, на якій можливі бойові дії і до м. Тростянець можливо проїхати через Лебединську територіальну громаду, яка також не є зоною бойових дій.

На даний час ОСОБА_4 проживає за межами Сумської області, разом із своєю сім`єю перебуває в евакуації в Республіці Польща. Він приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в Тростянецькому районному суді Сумської області 10.05.2024, повідомив, що хворіє на тяжку хворобу і не витримає поїздку до м. Тростянець. Крім того, станом на сьогоднішній день ряд територіальних громад, в тому числі й ті, які знаходяться на шляху до м. Тростянець внесено до Переліку можливих бойових дій, а в сусідній Харківській області розпочалися бойові дії. Ці обставини впливають на безпеку ОСОБА_4 у разі прибуття в Україну до м. Тростянець Сумської області. Разом з тим, сторона захисту має бажання щодо оперативного проведення досудового розслідування, не погоджується з висновками судово-будівельної експертизи, бажає скористатися своїм правом на подання доказів щодо підозри, зацікавлений у проведенні повторного огляду місця події.

Постановою заступника начальника слідчого відділення було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання сторони захисту, яка мотивована тим, що ОСОБА_4 є підозрюваним у кримінальному провадженні та оголошений у міжнародний розшук, Тростянецька територіальна громада не оголошена зоною можливих бойових дій і до м. Тростянець можливо доїхати через Лебединську територіальну громаду.

Вказану постанову захисник вважає необґрунтованою, а бездіяльність заступника начальника СВ, яка полягає у відмові проведення допиту в режимі відеоконференції протиправною з тих підстав, що кримінальне провадження зареєстровано ще до початку повномасштабного вторгнення РФ. На той час ОСОБА_4 разом з родиною проживав у АДРЕСА_1 . Після початку бойових дій він з сім`єю виїхав до м. Львів. За цей час він, маючи відстрочку від проходження військової служби, неодноразово виїжджав з України та повертався назад, жодного разу від правоохоронних органів викликів на досудове розслідування не отримував. Його не запрошували на огляд місця події. Вказане клопотання подано стороною захисту після того, як стало відомо про наявність підозри стосовно ОСОБА_4 та йому обрано запобіжний захід тримання під вартою та він оголошений у міжнародний розшук. ОСОБА_4 вимушений був виїхати з України для порятунку своєї сім`ї, станом на даний час не може особисто прибути до органу досудового розслідування в м. Тростянець за станом здоров`я. Допит в режимі відеоконференції мав на меті роз`яснення стороною захисту її позиції щодо підозри. Вважає, що слідчий має сприяти найшвидшому допиту підозрюваного, а не оголошувати його в розшук з метою зупинення досудового розслідування.

Посилаючись на вказані обставини, захисник просить суд скасувати постанову заступника начальника СВ ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 30.05.2024 про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту у режимі відеоконференції та зобов`язати начальника СВ ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 провести допит ОСОБА_4 в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просив задовольнити. Також захисник зазначив, що ОСОБА_4 має захворювання цукровий діабет та лікарі не дозволяють йому пересуватися на значні відстані.

Заступник начальника СВ Відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився та не повідомив про причину неявки.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника скарги, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

З матеріалів, доданих до скарги, вбачається, що 27.05.2024 захисником підозрюваного ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про проведення допиту у режимі відеоконференції підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2022 за № 0000004 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України (а.с. 4).

Постановою заступника начальника СВ ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_5 від 30.05.2024 було відмовлено у задоволені клопотання про допит у режимі відеоконференції підозрюваного ОСОБА_4 (а.с. 6-8).

Мотивуючи вказану постанову слідчий зазначив, що на даний час дистанційне досудове розслідування в даному кримінальному провадженні не здійснюється, м. Тростянець не входить до переліку територіальних громад, на яких можливі бойові дії, також ОСОБА_4 оголошений в міжнародний розшук, тому йому необхідно з`явитися особисто до відділення поліції для проведення з ним слідчих дій безпосередньо в м. Тростянець на яких його присутність є обов`язковою.

На підтвердження однієї з обставин, яка унеможливлює явку ОСОБА_4 до місця проведення досудового розслідування стороною захисту подано сканкопії медичних довідок з перекладом на українську мову про те, що ОСОБА_4 страждає на цукровий діабет 2 типу та гіпертонію, йому не рекомендовані поїздки на далекі відстані (а.с. 9-12).

Отже вказані медичні документи спростовують доводи захисника про те, що ОСОБА_4 заборонено лікарями поїздки на далекі відстані. Лікар лише не рекомендує, а не забороняє ОСОБА_4 поїздки на далекі відстані.

Як встановлено в ході розгляду скарги, і сторона обвинувачення, і сторона захисту мають зацікавленість у проведенні слідчої дії - допиті підозрюваного ОСОБА_4 . Однак основною підставою для відмови у задоволенні слідчим відповідного клопотання послужив той факт, що його зміст зводиться не стільки до прохання провести відповідну слідчу дію, а більше до визначення конкретного способу її проведення саме у режимі відеоконференції.

Згідно ч. 1 ст. 232 КПК України допит осіб, впізнання осіб чи речей під час досудового розслідування може бути проведено в режимі відеоконференції при трансляції з іншого приміщення (дистанційне досудове розслідування) у випадках: неможливості безпосередньої участі певних осіб у досудовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності забезпечення безпеки осіб; проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності досудового розслідування; наявності інших підстав, визначених слідчим, прокурором, слідчим суддею достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 232 КПК України рішення про здійснення дистанційного досудового розслідування приймається слідчим, прокурором, а в разі здійснення у режимі відеоконференції допиту згідно із статтею 225 цього Кодексу - слідчим суддею з власної ініціативи або за клопотанням сторони кримінального провадження чи інших учасників кримінального провадження. У разі, якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного досудового розслідування, слідчий, прокурор, слідчий суддя може прийняти рішення про його здійснення лише вмотивованою постановою (ухвалою), обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Рішення про здійснення дистанційного досудового розслідування, в якому дистанційно перебуватиме підозрюваний, не може бути прийняте, якщо він проти цього заперечує.

Виходячи з положень ст. 93, 224 КПК України, проведення такої слідчої дії, як допит підозрюваного, входить до компетенції сторони обвинувачення, яка і визначає місце його проведення, при цьому проведення допиту за місцем проведення досудового розслідування є безумовним повноваженням сторони обвинувачення та не потребує згоди або погодження підозрюваного, який відповідно до положень ст. 42 КПК України зобов`язаний прибути за викликом слідчого, прокурора, які відповідно до ст. 133 КПК України під час досудового розслідування мають право викликати підозрюваного для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

На даний час на території міста Тростянець не ведуться активні бойові дії, поточна ситуація в Сумській області є стабільною, шлях до міста можливий через територіальні громади, які не входять до переліку громад в яких можливі бойові дії.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Тобто слідчий є самостійним учасником кримінального провадження, та при здійсненні своїх повноважень має право самостійно приймати процесуальні рішення, у тому числі щодо проведення слідчих (процесуальних) дій.

Під час розгляду скарги на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання, слідчий суддя має перевірити законність та обґрунтованість прийняття такого рішення слідчим, прокурором.

При розгляді скарги слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Савіцький проти України», відповідно до п. 99 якого вбачається, що положення ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події. Крім того, ст. 34 вищевказаної Конвенції визначає позитивні обов`язки, що вимагають від державних органів забезпечувати всі необхідні заходи уможливлення належного та ефективного розгляду заяв.

Слідчий суддя вважає, що зміст оскаржуваної постанови слідчого відповідає вимогам ст. 110 КПК України та вона розглянута в порядку передбаченому ст. 220 КПК України і є вмотивованою та обґрунтованою.

Також слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що положеннями ст. 220 КПК України покладено обов`язок на прокурора чи слідчого розглянути подане клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій. Разом з тим, вирішення питання щодо задоволення такого клопотання відноситься до дискреційних повноважень прокурора чи слідчого втручання в яку забороняється. Клопотання підлягає задоволенню лише за наявності відповідних підстав.

Отже слідчий суддя не може втручатися у дискреційні повноваження слідчого щодо визначення порядку допиту підозрюваного та відповідно не може зобов`язувати слідчого провести допит підозрюваного саме в режимі відеоконференції.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. 2, 3, 24, 42, 224, 232, 303, 306, 307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо не проведення допиту в режимі відеоконференції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 10 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1