Справа № 333/637/24
Провадження № 1-кс/333/951/24
УХВАЛА
Іменем України
18 березня 2024 року м. Запоріжжя
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Клопотання обґрунтоване тим, що 21.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Ухвалою слідчого судді від 23.01.2024 року відносно підозрюваного обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 21.03.2024 року включно, з визначенням розміру застави та покладанням на підозрюваного обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави. В подальшому підозрюваним було внесено розмір застави.
Оскільки строк дії покладених на підозрюваного обов`язків спливає і продовжують існувати ризики, передбаченні п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідність у його продовженні.
У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання і просила його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у клопотанні, та просила продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк дії обов`язків, покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу, вважаючи, що потреба у їх застосуванні продовжує існувати. Протягом строку дії попередньої ухвали факти порушення підозрюваним покладених обов`язків не встановлені, однак ризики кримінального провадження продовжують існувати. З метою подальшої належної поведінки підозрюваного та належного виконання процесуальних дій існує необхідність у продовженні покладених обов`язків.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання слідчого.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Частиною третьою ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
21.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що кваліфікується як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Слідчим суддею 23.01.2024 року підозрюваному ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.03.2024 року з визначенням розміру застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти. Також визначено, що у разі внесення застави та звільнення ОСОБА_5 з-під варти, підозрюваний зобов`язаний виконувати наступні обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; заявою про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; заявою про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 21.01.2024 року; протоколом огляду місці події від 21.01.2024 року; протоколом огляду предмету від 21.01.2024 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання з потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_5 ; постановою про визнання речових доказів, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
В судовому засіданні слідчим доведено, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч. 4 ст. 296 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, слідчий суддя переконаний, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, є обґрунтованим та продовжує існувати.
Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, тяжкість кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.
Ризик втечі також має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58).
Підозрюваний є громадянином Республіки Вірменія, а тому вказана обставина може сприяти йому в переховуванні від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим в судовому засіданні також доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки останньому відомі анкетні дані свідків, їх адреси проживання та стали відомі повні анкетні дані потерпілих, а також місця їх мешкання.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики, які встановлені слідчим суддею під час вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а тому продовження строку виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, дасть можливість запобігти зазначеним вище ризикам.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.
Як зазначено вище, ухвалою слідчого судді від 23.01.2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.03.2024 року включно з визначенням розміру застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти. Також визначено, що у разі внесення застави та звільнення ОСОБА_5 з-під варти, підозрюваний зобов`язаний виконувати наступні обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання Так, застава забезпечує виконання підозрюваним обов`язків, покладених на підозрюваного як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених слідчим суддею, що передбачені пунктами 1-9 ч. 5 ст. 194 КПК України, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Тобто застава забезпечує дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні та в судовому засіданні доведено продовження існування ризиків, які були встановленні слідчим суддею при обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу, а за такого клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 193, 194, 199, 309, 376 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, визначених ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2024 року до 21.04.2024 року, а саме:
-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;
-утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1