Справа № 303/3245/24
Провадження № 1-кп/303/264/24
ряд. стат. звіту № 197
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2024 року за № 000020, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Оріхівського району Запорізької області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2024 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню Закладного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

На підставі обвинувального акту судом встановлено, що 14 лютого 2024 року працівниками СКП відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області спільно із слідчими СВ відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області на підставі постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 13.01.2024 року було проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки (із затриманням особи) боєприпасів у громадянина Закладного ОСОБА_7 , в ході якого встановлено, що 14 лютого 2024 року, близько 15 години 25 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , отримав від заздалегідь залегендованої особи ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень в якості оплати за продаж попередньо обумовлених боєприпасів.

В подальшому, після отримання вищевказаних грошових коштів Закладний ОСОБА_9 всупереч ст.178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п.11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, умисно, з корисливих спонукань та з метою збагачення, незаконно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, з метою збуту, перебуваючи біля житлового будинку АДРЕСА_1 , передав громадянину ОСОБА_8 за отримані грошові кошти в сумі 4000 гривень 66 набоїв калібру 5х45 з наявним маркуванням 270, два предмети овальної форми подібні до гранат типу РГД-5 з маркуванням 36-90 і 72т, та два предмети подібні до запалів з маркуванням УЗРГМ-583 і 386-60-77, таким чином оплатно реалізував ОСОБА_8 , тобто здійснив незаконний збут боєприпасів.

Згідно висновку експерта надані на дослідження 66 (шістдесят шість) предметів, подібних до набоїв упаковані до спеціального пакету «Національна поліція України Вибухотехнічна служба» N?AB2015347), - відносяться до категорії боєприпасів. Надані на дослідження 66 (шістдесят шість) предметів, подібних до набоїв (упаковані до спеціального пакету «Національна поліція України Вибухотехнічна служба» №?AB2015347) є боєприпасами, бойовими проміжними патронами центрального бою, калібру 5,45х39мм, споряджені звичайною кулею та призначені для стрільби з відповідної нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39мм. Досліджувані патрони у кількості 66 (шістдесят шість) штук придатні до стрільби, виготовлені промисловим способом.

Згідно висновку експерта надані на дослідження предмети є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини (тротил) - корпусами ручної осколкової гранати РГД-5 (2 штуки), засобами ініціювання вибуху, а саме запалами УЗРГМ та УЗРГМ-2 для ручних гранат. У конструктивному поєднанні, надані на дослідження запали УЗРГМ, УЗРГМ-2 та корпуси ручних осколкових гранат РГД-5, будуть являтися - ручними осколковими гранатами РГД-5, які відносяться до категорії боєприпасів. У конструктивному поєднанні придатні для вибуху.

Дані боєприпаси, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою збагачення та їх майбутнього збуту, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, з метою збуту вищевказаних боєприпасів, незаконно придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, постійно незаконно зберігав за місцем свого проживання з метою збуту, до моменту його затримання під час проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки, тобто до 14.02.2024 року.

Окрім цього Закладний ОСОБА_9 , у невстановленому місці та у невстановлений час, всупереч ст.178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п.11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно придбав предмети подібні до набоїв в загальній кількості 37 штук з наявним маркуванням 270, а також один предмет овальної форми за зовнішніми ознаками подібний до гранати типу Ф-1 із запалом до неї, які приніс до себе додому по АДРЕСА_1 , де незаконно їх зберігав до 14.02.2024 року під час проведення санкціонованого судом обшуку працівниками поліції на підставі ухвали суду.

Згідно висновку експерта надані на дослідження 37 (тридцять сім) предметів, подібних до набоїв упаковані до спеціального пакету «Національна поліція України» №PSP 1220300), - відносяться до категорії боєприпасів. Надані на дослідження 37 (тридцять сім) предметів, подібних до набоїв (упаковані до спеціального пакету « Національна поліція України» №PSP 1220300) є боєприпасами, бойовими проміжними патронами центрального бою, калібру 5,45х39мм, споряджені звичайною кулею та призначені для стрільби з відповідної нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39мм. Досліджувані патрони у кількості 37 (тридцять сім) штук придатні до стрільби, виготовлені промисловим способом.

Згідно висновку експерта надані на дослідження предмети є засобом ініціювання вибуху запалом УЗРГМ-2 для ручних гранат та конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини (тротил) корпусом ручної осколкової гранати Ф-1. У конструктивному поєднанні, наданий на дослідження запал УЗРГМ-2 і корпус ручної осколкової гранати Ф-1 будуть являти собою ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до категорії боєприпасів. У конструктивному поєднанні придатні для вибуху.

Вказані дії Закладного ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, перевезення бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

10 квітня 2024 року між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано разом з обвинувальним актом на затвердження суду.

У відповідності до умов вказаної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ч.1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з визначенням судом іспитового строку, а також покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст.12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана суспільним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю було обрано на стадії досудового розслідування, який діяв до 14.04.2024 року. Під час судового розгляду жодних клопотань про продовження строку дії даного запобіжного заходу, його зміни чи обрання іншого, не поступало, відповідно судом такий запобіжний захід не обирався та не продовжувався, його дія закінчилась у вказаний час, інший запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експерта в сумі 11359,20 гривень слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2024 року, слід скасувати відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 369, 370-371, 373-374, 469, 472-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 квітня 2024 року між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000020 від 13.01.2024 року.

Визнати винним ЗАКЛАДНОГО ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з Закладного ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів, в сумі 11359,20 гривень.

Речові докази грошові кошти в сумі 4000 грн., які призначалися для проведення оперативної закупки повернути в Мукачівський РУП ГУНП в Закарпатській області; мобільний телефон марки «Bravis» з сім-карткою до нього, грошову купюру номіналом 5 грн. та три купюри номіналом 1 гривня, що належать обвинуваченому повернути обвинуваченому за належністю; змиви з рук ОСОБА_4 , 30 предметів, схожих на набої, та 7 предметів, схожих на набої, упакованих до пакету НПУ № PSP 1220300, предмет, схожий на корпус гранати, упакований до пакету НПУ № INP 4004491, предмет, схожий на запал гранати, упакований до пакету НПУ № PSP 1220300, змиви з запалу та набоїв, два полімерні пакети знищити.

Арешт на вказані речові докази, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2024 року скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через цей суд в порядку, передбаченому ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Іван КОТУБЕЙ