ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002415 від 14 серпня 2020 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, який має неповну вищу освіту, ФОП, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Згідно з обставинами, встановленими судом, 14 серпня 2020 року, приблизно о 10 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем "NISSAN X-TRAIL", реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вулиці Патріотичної зі сторони вулиця Сталеварів в напрямку вулиці Лермонтова в місті Запоріжжі. Перед регульованим світлофором перехрестям вулиці Патріотичної та проспекту Маяковського водій ОСОБА_7 зупинив керований транспортний засіб, так як йому був увімкнений червоний сигнал світлофора.

В цей час, водій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110557» реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзній частині проспекту Маяковського зі сторони проспекту Соборного в напрямку вулиці Перемоги в місті Запоріжжі.

Надалі, проігнорувавши увімкнений йому червоний сигнал світлофора, водій ОСОБА_7 , відновив рух прямо та виїхав на перехрестя вулиці Патріотичної та проспекту Маяковського, перекривши, передньою частиною автомобіля "NISSAN X-TRAIL", реєстраційний номер НОМЕР_1 , смугу руху автомобіля «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Водій ОСОБА_10 , наближаючись до перехрестя проспекту Маяковського та вулиці Патріотичної, виїжджаючи на зазначене перехрестя на зелений для себе сигнал світлофора, виявивши, що справа-наліво, відносно його руху, на перехрестя виїхав автомобіль "NISSAN X-TRAIL", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що передньою частиною перекривав його смугу руху, застосував гальмування та відворіт керма вліво, чим зміг запобігти зіткненню транспортних засобів. Однак, продовжуючи рух, водій ОСОБА_10 виїхав на розділювальний газон, де передньою частиною скоїв наїзд на опору світлофорного об`єкта.

Своїми діями водій ОСОБА_7 порушив вимоги пп. 8.7.3, 16.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» № 9-788 від 03.11.2020 року, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР.

Тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини: перелом середньої третини тіла грудини, забій серця, переломи перших ребер зліва та справа у гр. ОСОБА_10 кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи, в наданій медичній документації.

Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_10 утворилися від дії тупих предметів. Не виключається можливість виникнення виявленого комплексу тілесних ушкоджень в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржуваний вирок суду змінити, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням сторін та відшкодуванням завданих ним збитків, або у разі неможливості звільнити від кримінальної відповідальності, призначити покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, менш суворе, або менш суворе у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керування автомобілем, задля можливості продовжувати допомагати ЗСУ за для перемоги України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину, у скоєному щиро розкаявся, примирився з потерпілим та відшкодував йому всі збитки, вчинив злочин вперше та з необережності, має позитивну характеристику від волонтерської організації та подяки від ЗСУ, де він постійно приймає активну участь та перевозить на своєму транспортному засобі гуманітарну допомогу.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, віднесено до злочину невеликої тяжкості, який з суб`єктивної сторони характеризується необережністю, як до діяння, так і наслідків.

Аналізуючи вимоги ст. 46 КК України, роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення обвинуваченого, від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Отже, захисник вважає, що обвинувачений, будучи раніше не судимим, визнав свою вину, щиро кається, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а тому є підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Суд, призначаючи покарання, неналежним чином врахував тяжкість вчиненого злочину, а також ті обставини що пом`якшують покарання або навіть звільняють особу від кримінальної відповідальності, відсутність скарг за місцем проживання останнього, його волонтерську діяльність, подяки від ЗСУ, його відношення до вчиненого, наявність обставини, а також необхідність водійського посвідчення ОСОБА_7 для продовження здійснення волонтерської діяльності.

До початку апеляційного розгляду судом було порушено питання про звільнення ОСОБА_7 від відповідальності, у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, а також прокурора, які проти застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України не заперечували, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України , у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, суд має закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадку обов`язкової згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 14 серпня 2020 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких.

Таким чином, з огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного кримінального правопорушення складають три роки, а отже минули 14 серпня 2023 року.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 протягом трьох років з моменту вчинення кримінального правопорушення від слідства та суду не ухилявся та до кримінальної відповідальності протягом цього часу не притягався.

Судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, зокрема те, що ці підстави є нерабілітуючими.

З огляду на відсутність даних про ухилення від слідства та суду, про притягнення до кримінальної відповідальності, а також й будь-яких заперечень обвинуваченого проти звільнення від кримінальної відповідальності та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З урахуванням сформованої правової позиції, колегія суддів приходить до висновку, що процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів при проведенні експертиз у розмірі 4576,60 грн. підлягають віднесенню на рахунок держави.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вирішити долю речових доказів, а також скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, що відповідатиме вимогам ч. 9 ст. 100, ч. 4 ст. 174 КПК України.

Отже, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду вважає за можливе скасувати вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2022 року, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, закрити кримінальне провадженні внесене до ЄРДР за №0002415 від 14 серпня 2020 року, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, визначивши порядок стягнення процесуальних витрат, скасувавши заходи забезпечення кримінального провадження та вирішивши долю речових доказів.

Керуючись ст. 404, 405, 284 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002415 від 14 серпня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз № 9-747 від 21.11.2018, № 9-748 від 23.11.2018, № 9-746 від 30.11.2018 та № 9-901 від 21.02.2019, у сумі 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 60 копійок, віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2020 року у справі № 334/4614/20 (провадження № 1-кс/334/1604/2020) на автомобіль «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_11 , - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2020 року у справі № 334/4614/20 (провадження № 1-кс/334/1603/2020) на автомобіль "NISSAN X-TRAIL", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_12 , - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 (а.с.109-110), - повернути власнику ОСОБА_11 ;

- автомобіль "NISSAN X-TRAIL", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на території спеціального майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , - повернути власнику ОСОБА_12 ;

- DVD-R диск для лазерних систем зчитування з аудіозаписом «.6715», долучений до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.96);

- DVD-R диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом обставин ДТП, наданий свідком ОСОБА_13 , долучений до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.144).

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4