У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

представника заявника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника - командира військової частини ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2024 року.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги командира військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу військової частини та зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві внести відомості до ЄРДР за фактами, викладеними у заяві.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчий суддя не в повному обсязі дослідив всі обставини справи.

Зазначив, що комісією з проведення службового розслідування встановлена наявність протиправної поведінки, порушення військової дисципліни солдатом ОСОБА_7 та наявність ознак кримінального правопорушення.

З наведених підстав командуванням військової частини складено повідомлення про вчинення дій за ознаками кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби. Зазначене повідомлення 11.03.2024 передано до ТУ ДБР у м. Миколаєві.

На думку скаржника подане до ТУ ДБР у м. Миколаєві повідомлення містить достатньо відомостей про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Командир військової частини звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги вказав, що у зв`язку із наявністю в діях військовослужбовця ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, встановлених за результатами проведеного службового розслідування було подано 11.03.2024 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку ст. 214 КПК України. Станом на 19.03.2024 уповноваженими особами витяг з ЄРДР заявнику не надано.

Вважає, що повідомлення, подане до ТУ ДБР у м. Миколаєві та додані до нього документи містять достатньо відомостей про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення за ч.5 ст.407 КК України солдатом ОСОБА_7 , в зв`язку з чим бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві щодо невнесення відповідних відомостей до ЄРДР є протиправною. На підставі викладеного просив скаргу задовольнити.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя зазначив, що ініціювання кримінального переслідування щодо особи, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону. Тому, слідчий суддя дійшов висновку, що уповноваженою особою ТУ ДБР у м.Миколаєві, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку також йдеться у поданій командиром військової частини скарзі.

Позиції учасників судового провадження.

Представник заявника - командир військової частини ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити.

Прокурор повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасника судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як слідує з матеріалів судового провадження, 11.03.20214 заявник - командир військової частини ОСОБА_6 , звернувся до ТУ ДБР у м.Миколаєві з повідомленням про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Оскільки відомості про кримінальне правопорушення не внесено до ЄРДР, заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 11.03.2024.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя навів наступні мотиви, з якими погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення, є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Посадові особи ТУ ДБР у м. Миколаєві, отримавши заяву командира військової частини, про вчинення кримінального правопорушення, дотримались вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили відсутність обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.

Дослідивши зміст заяви командира військової частини ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов правильного висновку, що відсутні підстави для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення стверджується про те, що військовослужбовець ОСОБА_7 залишив військову частину у період з 07.09.2023 по 15.09.2023. На підставі наведеного командир військової частини ОСОБА_8 просив ТУ ДБР у м. Миколаєві внести відомості про кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України.

Разом з тим, слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаїв) ТУ ДБР у м. Миколаєві, ОСОБА_9 перевіривши дане повідомлення командира військової частини, надав вмотивовану відповідь, зазначивши наступне.

Так, слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_10 11.04.2024 відібрано пояснення у військовослужбовця ОСОБА_7 , в яких останній пояснив, що 07.09.2023 він потрапив в ДТП, в результаті чого отримав травму та був доставлений до ЛШМД м. Миколаєва, де отримав першу медичну допомогу. Надалі, він отримав направлення до лікарні АДРЕСА_1 на проходження комп`ютерної томограми, за результатами якої лікарем встановлено діагноз закритий перелом дужок С5-С6 хребців, акроміального кінця правої ключиці з тимчасовим порушенням функції.

Також, ОСОБА_7 пояснив, що звернувся до військового медичного закладу, який знаходиться у АДРЕСА_2 , де його оглянув хірург та сказав, що вказані переломи зростуться, надав рекомендації та видав довідку ВЛК в якій було вказано, що ОСОБА_7 потребує подальшого лікування. Вказану довідку ОСОБА_7 відвіз одразу у військову частину НОМЕР_1 та надав її начальнику медичної частини, медичної допомоги у військовій частині не отримав.Разом з цим, командиру роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_11 . ОСОБА_7 повідомив про те, що прибув у військову частину, також повідомив йому причину своєї відсутності на службі, а саме, що потрапив в ДТП в результаті якої отримав травму та проходив медичне дослідження та лікування.

ОСОБА_7 також пояснив, що його було відправлено повторно на ВЛК, яке він пройшов 14.10.2023, де комісією було встановлено діагноз: закритий перелом дужок С5-С6 хребців, акроміального кінця правої ключиці з тимчасовим порушенням функції. Травма тяжкого ступеню важкості. Також вказано, що зазначену травму він отримав 07.09.2023, та вона пов`язана із проходженням військової служби, та те ОСОБА_7 потребує відпустки для лікування після травми на 30 днів. 13.11.2023 ОСОБА_7 було направлено повторно до військового шпиталю для проходження ВЛК для встановлення ступеню придатності до проходження військової служби.

ОСОБА_7 повідомив, що лікується в КНП «Миколаївський обласний центр лікування інфекційних хвороб». Стан здоров`я не дозволяє йому продовжувати військову службу. Ухилятися від військової служби наміру він не мав, вчасно не з`явився на службу у зв`язку із травмою та лікуванням, про що повідомив вчасно військову частину. ОСОБА_7 долучив до своїх пояснень копію свого військового квитка, копію довідки ВЛК № 3371 від 14.10.2023, копію направлення на ВЛК від 13.11.2023, копію довідки від 11.04.2024.

Надавши відповідь командиру військової частини, слідчий Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві, ОСОБА_9 , зазначив, що службове розслідування щодо самовільного залишення місця служби військовослужбовцем вказаної військової частини проведено однобоко, поверхово, без з`ясування всіх суттєвих обставин, причини і умови, що сприяли вчиненню можливого правопорушення, а також ступінь вини останнього не встановлено, не відібрано пояснення у ОСОБА_7 , після його повернення на службу 15.09.2023, для з`ясування обставин відсутності на службі.

Неявка військовослужбовця на службу не становить складу злочину, якщо вона була викликана поважними причинами. З урахуванням положень ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в якій розкривається поняття поважних причин неприбуття призовника у встановлений термін на призовну ділянку, в юридичній літературі і судовій практиці під поважними причинами неприбуття у визначений термін на військову службу, передбаченими ст. 407 КК України, розуміється перш за все хвороба військовослужбовця.

Таким чином, слідчий ТУ ДБР у м. Миколаєві, дійшов висновку, що відомостей, які вказують на вчинення вказаним військовослужбовцем ознак злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військових злочинів) не встановлено (а.п.35-37)

За такого, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги, оскільки в заяві командира військової частини відсутні будь-які відомості про кримінальне правопорушення, які можуть бути внесені до ЄРДР.

Тому, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді є правильним та прийнятим без істотних порушень вимог КПК України. З огляду на наведене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заявника - командира військової частини ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3