Справа №766/5695/24
н/п 1-кс/766/3016/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003979 від 30.09.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України,

в с т а н о в и в:

16.04.2024 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому він просив: накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною володіння, користування та розпорядження наступним майном: квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 31175171 (яка належить підозрюваному відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом ВТА 791552 від 09.11.2012, посвідченого Другою Херсонською державною нотаріальною конторою за р.№1-1818).

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0003979 від 30.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.110 КК України за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.110 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, фактично проживаючи на території м. Херсон на момент його окупації, будучи достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення м. Херсону та Херсонської області збройними силами РФ, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, що зміна меж території або державного кордону України визначається виключно в порядку, встановленого Конституцією України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.09.2022, реалізуючи прямий умисел, направлений на публічні заклики до вчинення умисних дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, перебуваючи в студії радіостанції окупаційної влади рф з назвою «ТАВРИЯ ХЕРСОН 107.6 FM», під час інтерв`ю з невстановленою особою, публічно вимовив слова, які відповідно до висновку судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи викладені ним у стверджувальній формі та є стверджувальними за своїм змістом, лексичним наповненням та граматичною структурою та в об`єктивному змісті тексту (висловлюваннях) ОСОБА_5 , який надав інтерв`ю, містяться заклики до прийняття участі у референдумі по приєднанню Херсонської області до рф, ці заклики є публічними, зміст закликів співвідносний із відокремленням частини території України (а саме Херсонської області) і приєднання її до рф, що є порушенням недоторканості, цілісності території України, а саме, зміною меж її території та державного кордону, після чого відеозапис із цим публічним зверненням був викладений в мережі Інтернет з вільним доступом до нього невизначеного кола осіб, та яке було спрямоване на спонукання їх на прийняття участі у незаконному референдумі окупаційної влади рф на зміну меж території та кордону України, щодо приєднання Херсонської області до складу рф.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є - публічні заклики до вчинення умисних дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

19.03.2024 ОСОБА_5 в кримінальному провадженні у порядку ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України.

19.03.2024 у відповідності до вимог статей 278, 111, 112, ч. 8 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 на 25, 26, 27 березня 2024 року опубліковані в газеті КМУ «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3

Разом з цим, 25, 26, 27 березня 2024 року, будучи викликаним для допиту в якості підозрюваного та вручення йому підозри, ОСОБА_6 у призначений час та місце без поважних причин не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив. Повістки про виклик ОСОБА_5 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

19.03.2024 через відділ поштового зв`язку «Херсон-39» АТ «Укпошта» за місцем проживання ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 направлено рекомендований лист з описом вкладених документів для доставки документів.

19.03.2024 слідчим підозрюваному ОСОБА_6 через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області залучено захисника за призначенням адвоката ОСОБА_7 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 30.10.2010 № 21/692).

Жодного разу у призначений час підозрюваний ОСОБА_5 у призначене місце та час не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Постановою слідчого від 01.04.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області.

На теперішній час ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , володіє квартирою на праві приватної власності, за адресою: АДРЕСА_1 (ця квартира належить ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом ВТА 791552 від 09.11.2012, посвідченого Другою Херсонською державною нотаріальною конторою за р.№1-1818). Реєстраційний номер майна 31175171.

В кримінальному провадженні зібрано дані, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час перебуває на тимчасово-окупованій території України, даних про його електронну пошту та будь-які контактні дані, за якими можливо встановити зв`язок для виклику для розгляду клопотання про накладення арешту на його майна не має.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Власник майна та його представник в судове засідання не викликалися на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України з метою уникнення відчуження майна.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна..

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що 19.03.2024 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України. Вказане повідомлення про підозру того ж дня було опубліковано на сайті Офісу Генерального прокурора, що підтверджується наданою копією відповідної публікації. Також, 19.03.2024 року повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку направлене за місцем реєстрації підозрюваного, що підтверджується описом поштового відправлення та накладною. Крім того, 19.03.2024 року повідомлення про підозру було вручене захиснику ОСОБА_5 , про що свідчить розписка.

У відповідності із ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, слідчим вжито всіх заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру.

Санкція ч. 1 ст. 110 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що санкція ч. 1 ст. 110 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, у кримінальному провадженні є підстави, передбачені ст. 170 ч. 2 п. 3 КПК України накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно ч. ч. 11, 12 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони розпоряджання ним та його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження такого майна та розпорядження ним, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1