Справа № 591/502/24
Провадження № 1-кс/591/1406/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчої слідчого управління ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000170 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 362 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідча звернулась до суду із зазначеним клопотанням, яке мотивувала тим, що слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у наведеному кримінальному провадженні, в якому 09.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна як обов`язковий додатковий вид покарання, тому слідча просить накласти арешт на майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В судове засідання слідча не прибула, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином.

В порядку ч. 2 ст. 172 КПК України судом прийнято рішення про розгляд клопотання слідчого, про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, без повідомлення підозрюваного, щодо якого здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна, оскільки існує ризик відчуження майна, вказаного у клопотанні задля уникнення відповідальності (з огляду на викладені у клопотанні відомості щодо відчуження майна в день повідомлення про підозру).

Слідчий суддя, дослідивши наявні матеріали, вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Додані до клопотання матеріали свідчать про те, що 28.08.2023 до ЄРДР було внесено відомості за № 0000170 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 362 КК України та ГУНП в Сумській області визначено як орган досудового розслідування вказаного кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с.5).

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, за змістом ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований не механічний транспортний засіб КРД 050100 КРЕМІНЬ (2008) № шасі 80012043, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією з Територіального сервісного центру № 5946 РСЦ ГСЦ (а.с.62).

На підставі оцінки зібраних матеріалів вбачається обґрунтованість підозри та є підстави вважати, що не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, відчуження, що унеможливить застосування додаткового покарання у випадку визнання особи винною, тому на вищевказане майно слід накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування транспортними засобами з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Враховуючи те, що не застосування арешту може призвести до приховування чи відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення арешту, виходячи із розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на вказане майно, суд прийшов до переконання, що клопотання про арешт майна на вказане вище майно обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Отже, накладення арешту на майно, належне ОСОБА_4 відповідає меті, визначеній в КПК України, як засобу забезпечення кримінального провадження, для подальшого забезпечення конфіскації майна як виду покарання, тому клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Водночас, об`єкт рухомого майна транспортний засіб марки «RENAULT» моделі «GRAND SCENIC 14611», 2011 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.61) не може бути предметом конфіскації оскільки останній будь-яке повідомлення про підозру не вручалось, укладений між нею та ОСОБА_4 договір не визнавався в судовому порядку недійсним чи фіктивним, тому в цій частині клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, ст.ст. 5, 190 КК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000170 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 362 КК України, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою конфіскації майна як виду покарання, а саме: КРД 050100 КРЕМІНЬ (2008) № шасі 80012043, д.н.з. НОМЕР_1 шляхом заборони розпорядження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1