Справа № 639/3189/24
Провадження № 1-кп/639/351/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2024 за №0000383, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця сел. Манченки Харківського району Харківської області, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення й те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочину проти власності.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, зазначали щодо безпідставності клопотання прокурора та наявності підстав для заміни обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 підтримали доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 .

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, щодо клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строк з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за які санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для останнього переховуватись від суду. Крім цього, обвинувачений усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв?язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду. Таким чином, вказані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого та можуть спонукати останнього до переховування від, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину санкція якого передбачає міру покарання, пов?язану виключно з позбавленням волі строком від 7 до 10 років;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, так як на даний момент ОСОБА_4 відома особа потерпілого, важливих неповнолітніх свідків у кримінальному провадженні, їх місце проживання, коло спілкування, що дає йому можливість впливати на їх свідчення а саме психічно впливати на останніх та примусити їх змінити свої показання або взагалі відмовитися від них, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності маючи процесуальний статус обвинуваченого. Так, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов?язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнього незаконного впливу на потерпілого, неповнолітніх свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, ризик підтверджується даними про особу обвинуваченого, який законних джерел отримання заробітку не має, обставини кримінального правопорушення в якому він обвинувачується свідчать про його схильність до вчинення злочинів, у зв?язку з чим, існують достатні підстави вважати, про його небажання вести законний спосіб життя. Крім того встановлено, що ОСОБА_4 21.12.2019 був засуджений Жовтневим районним судом м. Харкова за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки. Однак після відбуття покарання 20.02.2023 на шлях виправлення не став та вчинив новий аналогічний злочин проти власності за який його було раніше засуджено. Це свідчить про схильність ОСОБА_4 до вчинення нових злочинів, якщо останній продовжить перебувати на волі.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який є тяжким злочином; 2) тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має тяжких хронічних захворювань або інвалідності; 4) дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків (відсутність утриманців, офіційно не працевлаштований), тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», до 24 червня 2024 року включно. Визначено суму застави у кримінальному провадженні у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560,00 грн. Також судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом не встановлено, а стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд вважає необхідним зазначити, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але прокурором доведено, що з урахуванням обставин по справі, злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , а саме за ч. 4 ст. 186 КК України, який є згідно ст. 12 КК України тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що вказує на відсутність підстав для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

За таких обставин суд вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на час розгляду вказаного клопотання не встановлено.

Суд вважає, що наведені прокурором підстави продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу, оскільки судом було встановлено, що вищезазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про зменшення вище перелічених ризиків та можливість зміни обвинуваченим запобіжного заходу не встановлено.

Виходячи з наведеного є всі підстави задовольнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним є продовження строку обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 08 серпня 2024 року включно.

Заставу визначену ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.2024 в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) - залишити без змін.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого, після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду, протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Жовтневого районного суду м. Харкова, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з - під варти та повідомити усно і письмово прокурора, суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали до 08 серпня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 12.06.2024.

Суддя ОСОБА_1