Справа № 750/8705/24
Провадження № 1-кс/750/2936/24
У Х В А Л А

25 червня 2024 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001323 від 26.04.2024, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 303 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

24.06.2024 через канцелярію суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене першим заступником керівника Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 19.03.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною, відчуження, розпорядження та користування ним, а саме: мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max з сім-карткою оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_1 »;банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , та які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання слідчий не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій просив проводити судове засідання за його відсутності.

ОСОБА_6 та її захисник-адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились. Через канцелярію суду від адвоката ОСОБА_7 надійшла письмова заява в якій він просив проводити судове засідання без його участі. Одночасно просив відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч.1 ст. 172 КПК України).

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

В провадженні ЧРУП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001323 від 26.04.2024, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 303 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2024 року ОСОБА_8 , посягаючи на моральні засади суспільства, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення злочинів проти громадського порядку та моральності, вирішила створити та очолити організовану злочинну групу, яка б забезпечувала діяльність з надання сексуальних послуг особами жіночої статі та отримання систематичного протиправного прибутку від такої діяльності.

Усвідомлюючи складність у організації діяльності по забезпеченню заняття проституцією інших осіб і подальшого належного контролю, а також розуміючи, що для досягнення злочинної мети, направленої на протиправне збагачення шляхом систематичного зайняття сутенерством, їй необхідна допомога сторонніх осіб, ОСОБА_8 вирішила залучити до такої діяльності інших осіб.

Визначивши необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість її учасників, при цьому, керуючись бажанням спільного вчинення тяжких злочинів на території Чернігівської області, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного особистого збагачення, шляхом вчинення заздалегідь спланованого та систематичного забезпечення зайняття проституцією іншими особами.

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом систематичного забезпечення зайняття проституцією іншими особами, розуміючи, що для організації забезпечення такої незаконної діяльності необхідно підібрати інших осіб, в якості виконавців, які б здійснювали контроль за діяльністю осіб, що надають сексуальні послуги, здійснювали доставку повій до місць надання сексуальних послуг, в різний період часу підібрала для участі у злочинній організації та залучила до зазначеної протиправної діяльності інших осіб, у березні 2024 року ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

Розуміючи, що ОСОБА_5 , є власницею банного комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , може забезпечувати місцями, а саме: окремими кімнатами де будуть надаватися послуги сексуального характеру за грошову винагороду. Крім того, остання має клієнтську базу переважно з чоловіків, які відпочивають у даному комплексі запропонувала останній повідомляти, про те, що під час відпочинку у вказаному комплексі, за окрему плату можна отримувати послуги сексуального характеру.

Будучи знайомою з ОСОБА_9 та знаючи що остання протягом тривалого часу самостійно здійснювала надання сексуальних послуг, була обізнана про функціонування зазначеної сфери послуг та мала велику кількість знайомих жінок, що надають сексуальні послуги, а також авторитет серед указаних жінок, запропонувала останній здійснювати підбір жінок для надання сексуальних послуг, повідомляти їм про умови та час надання послуг, забезпечувати і контролювати їх охайний зовнішній вигляд та вчасне прибуття на місце надання послуг, отримувати від клієнтів грошові кошти за надані послуги.

Отримавши згоду від вказаних осіб на участь у спільній злочинній діяльності ОСОБА_8 , повідомила їм розроблений план злочинної діяльності і, отримавши добровільну згоду ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , при цьому кожній із учасниць було роз`яснено відведену їй роль та функції під час спільного вчинення злочинів.

Дана організована група характеризувалась корисливою направленістю дій її учасників, єдністю намірів щодо отримання незаконного прибутку від забезпечення зайняття проституцією. Злочини вчинялись із прямим умислом, тобто учасники злочинної групи усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачали суспільно-небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи корисливі мотиви наживи та мету власного збагачення за рахунок забезпечення зайняття проституцією. Крім того, всі члени організованої групи були обізнані щодо протиправних цілей, виявили бажання і сприяли досягненню визначеної мети в ході вчинення злочинів, в межах відведеної кожному з учасників групи спеціальної ролі з метою отримання незаконного прибутку, який у подальшому повинен був розподіляти організатор між учасниками групи.

Під час вчинення злочинів, організована злочинна група, яку очолювала ОСОБА_8 , діяла згідно з розробленим та узгодженим планом та заздалегідь розподіленими ними, між членами групи ролями.

19.06.2024 ОСОБА_5 була затримана в порядку ст. 208 КПК України.

19.06.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max з сім-карткою оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_1 »; банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .

Постановою старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Чернігівській області від 20.06.2024, вилучені в ході обшуку речі визнані визнано речовим доказом.

Обґрунтовуючи доцільність арешту майна, слідчий у клопотанні зазначив, що майно, яке вилучене в ході обшуку є речовим доказом, оскільки зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, було набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, накладення арешту з правообмеженнями у вигляді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном забезпечить збереження речового доказу, усуне можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а відтак і слідів і доказів кримінального правопорушення, забезпечить можливість в подальшому використання речових доказів для призначення та проведення ряду судових експертиз.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом процесуальних положень, закріплених у частинах першій та другій статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ( п.1 ч.2 ст. 170 КПК України).

Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що вилучений мобільний телефон визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому накладення арешту забезпечить збереження речового доказу, усуне можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а відтак і слідів і доказів кримінального правопорушення, забезпечить можливість в подальшому використання речових доказів для призначення та проведення ряду судових експертиз.

За наведених обставин, клопотання слідчого про накладення арешту на майно є обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 170, 172,173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 19.03.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною, відчуження, розпорядження та користування ним, а саме:

- Мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max з сім-карткою оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_1 »;

- Банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , та які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Старшому слідчому СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 забезпечити зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Копію ухвали направити слідчому, власнику арештованого майна.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10