Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2024 року м. Рівне

Справа № 572/2541/17

Провадження № 11-кп/4815/151/24

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальні провадження за №№0000136, 0000029, 0000453, 0000274, 0001289, 0000114, 0000537, 0000606, 0000439, 0000767 за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_6 та прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2023 року стосовно

ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Чудель Сарненського району Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_5 визнано невинуватим та виправдано:

за ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за ч.2 ст. 185 КК - за епізодами викрадення майна, належного ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Цим же вироком ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений: за ч.2 ст. 185 КК на 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 289 - на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст. 70 цього Кодексу, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.

Судом вирішено питання стовно речових доказів та процесуальних витрат у цьому кримінальному провадженні.

Згідно цього вироку ОСОБА_5 визнаний невинуватим та виправданий у тому, що він:

01 червня 2017 року близько 14 год. 37 хв., в порушення приписів Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року (далі - Законів), знаходячись поблизу приміщення ТОВ «ЗМВ», що по вул.Київська в м.Сарни, незаконно збув за 300 грн. громадянину ОСОБА_15 зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_16 , медичний шприц з рідиною коричневого кольору, яка є наркотичним засобом - концентратом з макової соломи (опієм екстраційним), масою нетто 0,228 г (в перерахунку на суху речовину), який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено;

повторно, в порушення вимог Законів о 15 год. 30 хв. 15 червня 2017 року, знаходячись на вулиці поблизу приміщення ТОВ «ЗМВ», що по вул.Київська в м.Сарни, незаконно збув за 200 грн. громадянину ОСОБА_15 зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_16 , медичний шприц з рідиною коричневого кольору, яка є наркотичним засобом - концентратом з макової соломи, масою 0,14 г, який згідно списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ №770 від 06 травня 2000 року (далі - Перелік), відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено;

повторно в ніч на 07 липня 2019 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_12 велосипед марки «Аrdis», модель «Fitness» вартістю 3545 грн. 74 коп., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму;

також повторно, 17 липня 2017 року приблизно об 11 год. 54 хв., в порушення Законів, перебуваючи в невстановленому в ході досудового розслідування житловому будинку, що по АДРЕСА_3 , незаконно збув за 200 грн. громадянину ОСОБА_15 зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_16 , медичний шприц з рідиною коричневого кольору, яка є наркотичним засобом - концентратом з макової соломи (опієм екстраційним), масою 0,103 г, який згідно списку 1 таблиці 1 Переліку;

повторно, приблизно о 16 год. 31 липня 2019 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_13 велосипед марки «Аrdis Либідь», вартістю 1600 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму;

повторно, в період часу з 22 год. по 23 год. 55 хв. 01 серпня 2019 (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи поблизу КЗ МБК «Залізничник», що по вул. Залізнична, 18 в м. Сарни, Рівненської області, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_14 велосипед марки «Аrdis Либідь», вартістю 1433 грн. 33 коп., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму;

повторно, в ніч на 03 серпня 2019 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_9 велосипед марки «Merida», вартістю 4266 грн. 67 коп., чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

повторно, в період з 20 год. по 21 год. 19 серпня 2019 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_11 велосипед марки «RIXE overdrive 050 sport», вартістю 1763 грн. та належний ОСОБА_10 велосипед марки «Azimut Tornado 26», вартістю 2266 грн. 67 коп., чим заподіяв потерпілим матеріальну шкоду на вказані суми.

Водночас ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за те, що він таємно викрав:

у першій декаді 2017 року, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав належний ОСОБА_17 велосипед вартістю 1800 грн., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму;

у нічну пору доби третьої декади грудня 2017 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи по АДРЕСА_5 , таємно викрав належний ОСОБА_18 велосипед марки «Hard rock» вартістю 4 700 грн., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму;

повторно 05 січня 2018 року близько 05 години, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи по вул.Технічній, 16 м.Сарни Рівненської області, таємно викрав з салону автомобіля «Volkswagen Jeta» реєстраційний номер НОМЕР_1 належні ОСОБА_19 пластиковий кейс «Енергомаш» вартістю 80 грн., канцелярський ніж вартістю 12 грн., молоток без ручки вартістю 45 грн., хрестоподібну викрутку вартістю 24 грн., сім гайкових двосторонніх ключів вартістю 105 грн., два ріжкових ключі вартістю 20 грн., внутрішній накидний ключ вартістю 25 грн., зарядний пристрій вартістю 15 грн., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 326 грн. 00 коп.;

05 січня 2018 року о 04 годині, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи по вул.Технічній,11 м.Сарни Рівненської області, таємно викрав з салону автомобіля «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_2 , належні ОСОБА_20 магнітолу марки «Pioneer Mosfit» вартістю 870 грн., рулетку вартістю 22 грн., металеву флягу вартістю 100 грн., моторне мастило марки «Grom-Ex» вартістю 67 грн., дві колонки марки «DAX» вартістю 300 грн., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1292 грн. 00 коп.;

повторно, в першу декаду січня 2018 року умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи по вул.Фідарова, 57 м.Сарни Рівненської області, таємно викрав з автомобіля марки «ВАЗ 2104» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , належну ОСОБА_21 автомобільну акумуляторну батарею «ВОХ 60ah» вартістю 600 грн., чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму;

повторно, в ніч на 26 квітня 2018 року, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу, таємно, з належного ОСОБА_22 автомобіля марки «ВАЗ 2106», викрав акумуляторну батарею марки «вМега» 60ah, вартістю 550 грн., чим вчинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму;

повторно, в ніч на 06 березня 2018 року, перебуваючи в дворі будинку по АДРЕСА_4 , умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом підбору ключа, таємно викрав з салону автомобіля марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_4 , належні ОСОБА_23 акумуляторну батарею марки «AMEGA 7 Ultra» 62 Ah вартістю 650 грн., фігурну викрутку вартістю 80 грн., розвідний ключ вартістю 80 грн., ключ ріжковий 10х10 вартістю 25 грн., кусачки вартістю 70 грн., набір чотиригранних ключів вартістю 60 грн., ящик для інструментів вартістю 265 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1094 грн.;

10 листопада 2018 року близько 03 години, перебуваючи по вул.Привокзальній м.Сарни Рівненської області, таємно - скориставшись відсутністю власника ОСОБА_24 , з корисливих мотивів, шляхом відкриття дверцят зі сторони водія, проник до припаркованого автомобіля марки «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_5 , із салону якого викрав бувшу у використанні магнітолу марки «Soni» вартістю 600 грн. та шляхом відкриття капоту цього транспортного засобу - акумуляторну батарею марки «Ista» ємністю 60А сірого кольору вартістю 300 грн., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн.;

повторно, 28 січня 2019 року біля 11 год. 00 хв., перебуваючи у торгівельному залі магазину «Норма», розташованому по вул.Військовій,20 м.Сарни Рівненської області, куди дістався шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно - скориставшись тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи, умисно викрав з прилавку цього торгівельного закладу, який знаходиться у правій частині на другому поверсі приміщення магазину, нову машинку для стрижки волосся марки «SLARUM» моделі «SL-CH 614» потужністю 3 Вт, виготовлену у січні 2019 року, вартістю 452 грн. 33 коп., чим завдав фізичній особі-підприємцю ОСОБА_25 матеріальну шкоду на суму 452 грн. 33 коп.;

повторно, 08 травня 2019 року близько 12 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, таємно - переконавшись, що його протиправні дії не помічені сторонніми особами, перебуваючи поблизу м`ясного павільйону на території продуктового ринку, що по вул.Пушкіна в м.Сарни Рівненської області, шляхом вільного доступу, пошкодивши за допомогою викрутки, замикаючий ремінець, викрав належний ОСОБА_26 велосипед марки «AIuRex» вартістю 3054 грн. 57 коп., чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму;

повторно, 12 травня 2019 року приблизно о 17 год. 40 хв., умисно, з корисливих мотивів, таємно - переконавшись в тому, що його протиправні дії не помічені іншими сторонніми особами, перебуваючи у торгівельному залі магазину «СамМаркет» ТзОВ «ТД «Північ-Центр», що по вул.Белгородська, 31 в м.Сарни Рівненської області, куди дістався шляхом вільного доступу, таємно викрав, сховавши під верхнім одягом, наступні ТзОВ товарно-матеріальні цінності : 3 шт. шоколаду марки «Milka зі шматочками печива» вагою по 300 гр., вартістю 97 грн. 99 коп. за одну шт., 5 шт. шоколаду марки «Milka Мармелад-Драже» вагою по 250 гр., вартістю 106 грн. 99 коп. за одну шт., чим завдав потерпілій особі матеріальну шкоду на загальну суму 828 грн. 92 коп.;

повторно, в ніч на 21 червня 2019 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_4 , умисно, з корисливих мотивів, таємно - переконавшись, що його дії не помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з автомобіля марки «ВАЗ 2106», власником якого є ОСОБА_27 , викрав належні останньому : акумуляторну батарею марки «Ista 60 А/год», вартістю 1010 грн., два спінінги марки «Apache» вартістю 553 грн.70 коп., дві котушки марки «Ecusima» вартістю 1336 грн. 14 коп., котушка марки «BratFishing» вартістю 466 грн. 93 коп., котушка волосіні марки «Powers Line» вартістю 103 грн. 87 коп., дві блешні марки «Spinnex», вартістю 50 грн. 70 коп., складний ніж (набір) марки «Vergionic» вартістю 81 грн. 37 коп., ліхтарик марки «Wimpex WX-1898 13 Led» вартістю 75 грн. 82 коп., два пакети прикорму для риби марки «Puffi» вартістю 80 коп., котушку марки «Ryobi Zauber CR2000 8+1bb» вартістю 2148 грн. 16 коп., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5906 грн. 69 коп.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказаний вирок змінити, визнавши ОСОБА_5 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК. Призначити ОСОБА_5 , покарання за ч.2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, не було встановлено доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК, а всі докази свідчать лише про факт реалізації ним мотоцикла іншій особі.

Прокурор ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вказаний вирок скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винним та засудити: за ч.2 ст. 307 КК на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст. 289 цього Кодексу на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч.2 ст. 185 КК - на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що у кримінальному провадженні стосовно обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК, ознаки провокації відсутні, вказавши, що сторона захисту під час судового розгляду не вказувала на наявність в діях працівників Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ознак провокації ОСОБА_5 до вчинення зазначеного злочину, який передбачено ч.2 ст. 307 КК.

Також прокурор, покликавшись на правову позицію Верховного Суду, вказав, що місцевий суд безпідставно вказав на провокацію, оскільки ОСОБА_5 не визнав своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК. Крім того, апелянт покликався на те, що допитаний свідок ОСОБА_16 зазначав, що тричі приймав участь у проведенні оперативних закупок у ОСОБА_5 за кошти, надані йому працівниками поліції, він не провокував обвинуваченого до вчинення злочину, той збував йому наркотичний засіб добровільно.

На переконання прокурора, суд безпідставно поставився критично до показань свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 лише з тих підстав, що вони є працівниками правоохоронних органів та установи виконання покарань, відповідно. Водночас, місцевим судом не було критично оцінено показання свідка ОСОБА_34 , який є товаришем обвинуваченого та раніше з ним вживав наркотичні засоби.

Апелянт вважає, що письмові докази, надані стороною обвинувачення, підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК, та свідчать про відсутність провокації.

Крім того, вказав, що постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину, акти огляду коштів, показання особи зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_16 , виключать сумніви у законності походження коштів для використання під час оперативної закупки, що відповідає правовій позиції Верховного Суду.

Стосовно виправдання обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ряду епізодів крадіжок, то прокурор вказав, що обвинувачений свою вину визнавав, пояснивши свої дії скрутним матеріальним становищем, однак не зміг повідомити дату та місце їх вчинення, оскільки пройшло багато часу. При цьому, місцевим судом не було допитано потерпілих ОСОБА_35 , ОСОБА_10 , ОСОБА_36 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо викраденого у них майна, потерпілі не були належним чином повідомлені про дати судових засідань. Також судом не було допитано заявлених стороною обвинувачення свідків - ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , яким відомі обставини щодо епізодів крадіжки у вчиненні яких був виправданий ОСОБА_5 .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_4 , який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та вказав про безпідставність апеляційних вимог сторони захисту, міркування обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які просили задовольнити свою апеляційну скаргу та відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить таких висновків. В дебатах прокурор ОСОБА_4 змінив свою позицію та просив суд частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 3 ст. 404 КПК передбачає, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 10 червня 2020 року у справі №712/2341/15-к, повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком апеляційного суду. Відмова у задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

Статтею 370 КПК встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, згідно з вимогами ст. 374 КПК, у разі визнання особи виправданою у вироку зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдування обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження. аналізу та оцінки доказів у справі, зібраних сторонами обвинувачення та захисту, в тому числі і поданих у судовому засіданні, і не повинен залишатись не дослідженим жоден доказ, на якому ґрунтувалось обвинувачення.

Тобто, із цього випливає, що суд при розгляді кримінального провадження повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті що, виправдовують кожного з обвинувачених, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 368 КПК.

Відповідно до ст. 84 КПК, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з вимогами ст. 94 КПК слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви з приводу того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів суд повинен належними чином мотивувати.

Водночас, ухвалюючи вказаний вирок, місцевий суд не дотримався зазначених вимог закону належним чином.

Так, місцевим судом, хоча й було досліджено надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК, проте не надано цим доказам належної та повної правової оцінки, що позбавило можливості суд першої інстанції ухвалити вмотивоване та обґрунтоване рішення.

Як вбачається зі змісту даного вироку, виправдовуючи ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК, місцевий суд покликався, зокрема, на наявність в діях працівників Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ознак провокації ОСОБА_5 до вчинення даного злочину, не надання стороною обвинувачення доказів на підтвердження походження коштів, наданих на проведення оперативних закупок, та місцевим судом було визнано неналежними (недопустимими) ряд доказів, отриманих за результатами проведених НСРД.

Разом з тим, місцевим судом було допитано як свідків працівників ДУ «Катеринівська виправна колонія №46» ОСОБА_31 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , які, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, вказали на те, що ними в ході проведення оперативних заходів, зокрема і з інформації, отриманої від засуджених, було встановлено, що ОСОБА_5 здійснює збут наркотичних речовин на територію ДУ «Катеринівська виправна колонія №46».

Також місцевим судом було допитано в якості свідка і особу зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_16 , який підтвердив суду, що тричі приймав участь в оперативній закупівлі наркотичного засобу у ОСОБА_5 , проте про жодну провокацію зі сторони правоохоронних органів стосовно обвинуваченого свідок не зазначав.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 29 березня 2021 року у справі № 554/5090/16-к з огляду на те, що до державної таємниці належать відомості про номенклатуру, фактичну наявність спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, призначених для здійснення та забезпечення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, є державною таємницею і стосуються не тільки конкретного кримінального провадження, виходила з того, що їх розголошення без належних і обґрунтованих підстав загрожує національним інтересам та безпеці, поняття і ознаки яких визначені в Законі України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України».

Володіння зазначеними відомостями без належних на те підстав дає змогу зацікавленій стороні впливати на результати такої діяльності, що створює загрозу національним інтересам і безпеці. З цих підстав, обумовлених потребою зберігати таємні поліцейські методи розслідування злочинів, ст. 246 КПК передбачено обмеження обов`язку розкриття у кримінальному провадженні відомостей про факт та методи проведення НСРД.

Однак місцевий суд, визнаючи протокол за результатами проведення НСРД аудіо, відеоконтроль особи ОСОБА_5 від 30.06.2017, неналежним доказом, не врахував вказаної правової позиції.

Також у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 25.09.2023 у справі №208/2160/18 щодо відсутності у матеріалах кримінального провадження корінця платіжного доручення про видачу працівникам правоохоронних органів коштів, які використовувалися під час контролю за вчиненням злочину, зазначено, що за приписами ст. 91 КПК джерело походження грошей, які використовуються під час оперативної закупки, не входить у предмет доказування у кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. 307 КК.

Приписи статей 103-105, 233, 252 КПК стосовно фіксації ходу і результатів НСРД також не вимагають від органу досудового розслідування зазначати джерело походження грошей як платіжного засобу, який використовується під час проведення слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Не містять таких вимог і приписи статей 246, 271 КПК.

Тому, висновок місцевого суду щодо не доведення стороною обвинувачення походження таких коштів свідчить про наявність провокації злочину, є передчасним.

Також зі змісту даного вироку вбачається, що місцевий суд відкинув показання свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 лише з тих підстав, що вони є працівниками поліції та приймали участь у проведенні вказаних оперативно-розшукових дій, однак такий висновок не відповідає вимогам КПК, який не містить заборони для допиту в якості свідків таких осіб.

При цьому, колегія суддів зауважує, що попри те, що кримінальний процесуальний закон не визначає критеріїв допустимості доказів у контексті реалізації приписів ст. 86 КПК, вони визначені в доктрині кримінального процесуального права: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела; одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

Водночас місцевим судом було виправдано ОСОБА_5 за епізодами крадіжок у потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_36 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Однак, ці вказані як потерпілі особи, не були присутні під час судового розгляду, у матеріалах провадження відсутні відомості щодо їх належного повідомлення про дату, місце та час судового розгляду.

Разом з цим, як правильно зазначив прокурор, місцевим судом не було викликано та не допитано ряду свідків сторони обвинувачення - ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , чиї показання стосувались саме епізодів крадіжки майна вищевказаних потерпілих.

Отже судом першої інстанції при ухваленні даного вироку не дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення об`єктивних обставин справи, допущено поверхневе дослідження доказів, що свідчить про неповноту судового розгляду, а висновки суду зроблені без повного, всебічного та об`єктивного аналізу наявних у даному провадженні доказів.

Прии цьому, як імперативно визначено п.5 ч.2 ст. 412 КП судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання. При цьому, встановлені порушення, що призвели до неповноти судового розгляду, ставлять під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення.

Відтак, враховуючи встановлені істотні порушення вимог КПК, які є беззаперечними підставами для скасування судового рішення, колегія суддів не перевіряє доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо відсутності доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК.

Тому, під час нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, з дотриманням процесуальних прав учасників судового процесу, врахувавши висновки і мотиви суду апеляційної інстанції, з яких скасоване судове рішення, необхідно вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, і, в залежності від встановленого, ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 та прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3