Провадження №: 1-в/336/112/2024
У Х В А Л А

іменем України

05 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, засудженого 14 липня 2023 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4

встановив:

28 березня 2024 року начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_7 звернулася до суду з поданням про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання.

В обґрунтування подання зазначено, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом 2 років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3) не виїжджати за межі України без погодження з УОзПП.

Копія вироку відносно ОСОБА_4 отримана та прийнята УОзПП до виконання 23 серпня 2023 року.

12 вересня 2023 року засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на нього судом, з правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння нового злочину. Роз`яснено, що згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України засуджений зобов`язаний: виконувати обов`язки, які покладені судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. Також роз`яснено, що поважними причинами неявки визнаються хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені. Крім цього, ознайомлений, що згідно статті 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені КВК, Закону України «Про пробацію», а також покладені на нього судом обов`язки, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. За результатами проведеної бесіди засуджений власноручно заповнив підписку.

Під особистий підпис засудженого, цього ж дня винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої засуджений зобов`язаний з`являтись на реєстрацію до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та призначені дні явки: 1-й та 3-й понеділок кожного місяця. Одночасно заведено листок реєстрації.

16 жовтня 2023 року ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, про причини неявки не повідомив.

27 жовтня 2023 року засуджений надав письмове пояснення в якому зазначив обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язку. Документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли його можливості з`явитися на реєстрацію не встановлено, у зв`язку з зазначеним, за неявку на реєстрацію без документально підтверджених поважних причин, до засудженого, згідно ч. 4 ст. 166 КВК України було застосовано письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Незважаючи на роз`яснювальну роботу, проведену з засудженим, попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання у разі продовження ухилення від відбування призначеного покарання, 19 лютого 2024 р. ОСОБА_4 знов не з`явився на реєстрацію до відділу пробації, про причини неявки не повідомив.

26 лютого 2024 року засуджений з`явився до Шевченківського РВ з питань пробації та надав письмове пояснення в якому зазначив обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язку. Документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли його можливості з`явитися на реєстрацію не встановлено, у зв`язку з зазначеним, за неявку на реєстрацію без документально підтверджених поважних причин, до засудженого, згідно ч. 4 ст. 166 КВК України було застосовано письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується державою в особі суду для надання засудженій особі можливості довести своє виправлення без відбування покарання шляхом демонстрації бездоганної поведінки протягом строку.

За час перебування на обліку засуджений порушував умови та порядок звільнення від відбування покарання з випробуванням, а саме: ухилявся від виконання обов`язку, покладеного на нього судом відповідно до п.1 ч. 1 ст.76 КК України, що проявилося в неявці до уповноваженого органу пробації на реєстрацію без документально підтверджених поважних причин, має два письмових попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробування і направлення для відбування призначеного покарання. Крім цього, вчинив три правопорушення, які потягли за собою адміністративне стягнення.

Таким чином, засуджений не виконує умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Начальник Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» Запорізької області просить суд скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 та направити засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2023 року.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримав вказане подання та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позицію представника органу пробації.

Засуджений ОСОБА_4 пояснив, що допустив 2 неявки до органу пробації, проте це вчинено не навмисно, 16 жовтня 2023 року в нього стався приступ епілепсії та рідні викликали швидку допомогу. Медичні працівники надали його медичну допомогу. В цей день він погано почував себе, а тому не з`явився на реєстрацію. В подальшому він з`явився на виклик представника органу пробації пояснив причини неявки. 19 лютого 2024 р. він не з`явився на реєстрацію, оскільки не встиг вчасно повернутися, намагався влаштуватися на роботу. На сьогодні він працює не офіційно, намагається змінитися, просить відмовити в задоволенні поданні та запевняє, що більше не буде порушувати покладені обов`язки.

Суд, заслухавши пояснення представника органу пробації, прокурора та засудженого, дійшов наступного висновку.

Згідно з п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При цьому, при скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний зокрема з`ясувати, чи мало місце порушення засудженим, покладених на нього обов`язків у період іспитового строку та причини неявок.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.03.2003 р. № 7 зазначив, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 29.01.2019 року за № 272/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 р. за N 120/33091, цей Порядок визначає організацію здійснення уповноваженим органом з питань пробації наглядових та соціально-виховних заходів до засуджених до покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, засуджених, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено більш м`яким покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, засуджених осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, а також організацію роботи уповноваженого органу з питань пробації щодо направлення осіб, засуджених до покарання у виді обмеження волі, до виправних центрів.

Метою наглядових та соціально-виховних заходів є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 глави 3 розділу IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 29.01.2019 року за № 272/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 р. за N 120/33091, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 глави 3 розділу IX Порядку перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 глави 3 розділу IX Порядку невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Відповідно до абзацу 5 пункту 2 глави 3 розділу IX Порядку систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

ОСОБА_4 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2023 року був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом 2 років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3) не виїжджати за межі України без погодження з УОзПП.

Вирок відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області 23 серпня 2023 року.

23 серпня 2023 року Шевченківським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 взято на облік, про що складено відповідне повідомлення та повідомлено засудженого.

12 вересня 2023 року засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на нього судом, з правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння нового злочину.

Цього ж дня, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої засуджений зобов`язаний з`являтись на реєстрацію до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та призначені дні явки: 1-й та 3-й понеділок кожного місяця. Вказану постанову доведено до відома засудженого, під особистий підпис.

Одночасно заведено листок реєстрації.

Зі змісту подання слідує, що двічі ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, за що йому двічі було застосовано письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

За матеріалами особової справи ОСОБА_4 характеризується виключно позитивно, що підтверджується відповідними характеристиками.

Адміністративних правопорушень не вчиняв, нового злочину не скоїв.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; диспозитивність; тощо.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Суд, з огляду на передбачені ст. ст. 7, 22, 26 КПК України принципи змагальності та диспозитивності, а також враховуючи межі судового розгляду виходить виключно із заявлених у відповідному поданні обставин.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

В матеріалах особової справи містяться пояснення ОСОБА_4 від 27 жовтня 2023 року щодо неявки на реєстрацію до органу пробації 16 жовтня 2023 року де зазначив, що в нього стався приступ епілепсії та рідні викликали швидку допомогу. Медичні працівники надали його медичну допомогу. В цей день він погано почував себе, а тому не з`явився на реєстрацію.

27 жовтня 2023 року до ОСОБА_4 було застосовано письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

В період з жовтня 2023 року по 05 лютого 2024 року ОСОБА_4 з`являвся на реєстрацію до органу пробації.

19 лютого 2024 року ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до відділу пробації.

26 лютого 2024 року засуджений з`явився до органу пробації та надав письмові пояснення щодо причин неявки, де вказав, що намагався влаштуватися на роботу та не встиг вчасно повернутися.

26 лютого 2024 року до ОСОБА_4 було застосовано письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 глави 3 розділу IX Порядку перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи пояснення засудженого він не мав умислу ухилитися від виконання покладених на нього обов`язків. Лише дві неявки засудженого на реєстрацію до органу пробації не свідчать, що останній не бажає стати на шлях виправлення.

Суд враховує, що за матеріалами особової справи ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою, характеризується виключно позитивно.

Адміністративних правопорушень не вчиняв, нового злочину не скоїв.

Зазначені у поданні неявки засудженого до органу пробації не носять систематичного характеру, а поведінка засудженого щодо подальшої явки та пояснення причин неприбуття на реєстрацію, які заслуговують на увагу, не створює уявлення умисного ухилення ОСОБА_4 від виконання покладених на нього обов`язків.

Матеріали провадження не містять даних, які б прямо свідчили про стійке небажання засудженого стати на шлях виправлення та не виконувати покладені на нього обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, з врахуванням особи засудженого, суд не знаходить підстав для задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання і вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

Керуючись ст. 78 КК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, ст. 539, 369-372, 392, 395, 532 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні подання Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання відмовити.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: