Провадження № 1-кс/761/8518/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 26.03.2024 про відмову в задоволенні клопотання про повторний допит свідка у кримінальному провадженні №0002320

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 26.03.2024 про відмову в задоволенні клопотання про повторний допит свідка у кримінальному провадженні №0002320.

Адвокат ОСОБА_3 у скарзі зазначає, що звернувся до слідчого ОСОБА_5 з клопотанням 3/1/24 про повторний (додатковий) допит свідка ОСОБА_6 . Необхідність повторного допиту свідка ОСОБА_6 , показаннями якого обґрунтовується повідомлення про підозру ОСОБА_4 , полягає у реалізації стороною захисту свого права збирати і подавати докази слідчому, суду, бути присутніми під час проведення слідчих (розшукових) дій і можливість ставити запитання свідку для встановлення усіх обставин кримінального провадження, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, у відповідності до ст.2 КПК України.

26.03.2024 на електронну пошту захисника надійшла постанова слідчого ОСОБА_5 від 19.03.2024 про відмову в задоволенні клопотання про повторний допит свідка ОСОБА_6 за участі підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника у зв`язку з відсутністю підстав для проведення такої слідчої дії.

Ініціатор скарги зазначає, що таке мотивування про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту прямо суперечить приписам ст. 223 КПК України. Оскаржуване процесуальне рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про повторний допит свідка, порушує право підозрюваного ОСОБА_4 на захист, в частині мати можливість давати показання, збирати та подавати докази слідчому, що передбачено с. 20 КПК України.

У зв`язку з чим заявник просить за результатами розгляду скарги постановити ухвалу, якою скасувати постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 №3/1/24.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , скаргу підтримав в повному обсязі з підстав в ньому наведених, вважає, що постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання необґрунтованою та невмотивованою, зазначав, що скарга підсудна Шевченківському районному суду м. Києва, вказав, що допит підозрюваного ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 , було допитано за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично і знаходиться Державне бюро розслідувань.

Уповноважений слідчий Державного бюро розслідувань у судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений.

Водночас, на електронну адресу суду надійшли заперечення щодо розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002320, за підписом старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , у яких останній зокрема зазначив, що скарга подана до суду, якому не підсудний її розгляд. Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження Державного бюро розслідувань вказано за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально знаходиться у Печерському районі міста Києва. При цьому, в листах та інших процесуальних документах органу досудового розслідування Центрального апарату Державного бюро розслідувань міститься посилання на код ЄДРПОУ зазначеної юридичної особи, що відповідає внесеним в Реєстр даним щодо її місцезнаходження саме за адресою: АДРЕСА_3 , а адреса АДРЕСА_1 зазначена як поштова. Враховуючи викладене, Головне слідче управління Державного бюро розслідувань, як орган досудового розслідування, перебуває в межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва. Заходи забезпечення кримінального провадження та слідчі (розшукові) дії проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа. У зв`язку з чим, просить повернути скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002320 від 19.09.2018, оскільки вона не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді міста Києва.

Слідча суддя дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, документи, що надійшли на адресу суду, заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , дійшла наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002320.

26 березня 2024 року постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 -адвоката ОСОБА_3 про повторний (додатковий) допит свідка ОСОБА_6 за участі підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому КПК України.

Зокрема, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

При цьому, згідно з роз`ясненнями наведеними у п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» при розгляді скарги на відмову слідчого, прокурора у проведенні слідчих (розшукових) дій слідчому судді належить оцінювати: дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій; дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органом досудового розслідування у кримінальному провадженні; доцільність здійснення слідчих (розшукових) дій про які просить сторона кримінального провадження та обґрунтованість внесеного клопотання.

Таким чином, під час розгляду заявленої скарги, поданої в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя має оцінити:

1)дотримання процесуального порядку вирішення клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій та строку його розгляду;

2)обґрунтованість внесеного учасником кримінального провадження клопотання та доцільність здійснення відповідних слідчих (розшукових) дій;

3)обґрунтованість та вмотивованість відмови слідчого у задоволенні клопотання про здійснення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК сторона захисту, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, відмова слідчого у проведенні слідчих (розшукових) дій має оформлюватись у вигляді постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 КПК України, підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Як встановлено слідчою суддею, рішення старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 було прийнято у формі постанови від 25.03.2024, що відповідає закону. Перевіривши зміст такого рішення та мотиви його ухвалення, слідча суддя встановила, що вона постанова містить усі елементи та відомості, передбачені ст. 110 КПК України для такого процесуального рішення.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий послався на те, що з урахуванням усіх зібраних на даний час в ході досудового розслідування матеріалів, підстави для проведення слідчої дії як повторний допит свідка ОСОБА_6 за участі підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 відсутні.

При цьому, вимоги до процесуального рішення, прийнятого у формі постанови, передбачені ст. 110 КПК України, відповідно до якої постанова повинна складатися з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Аналіз наявних у слідчої судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону були дотримані слідчим при прийнятті рішення.

Разом з тим, щодо доводів слідчого ОСОБА_7 , у запереченнях стосовно непідсудності скарги Шевченківському районному суду м. Києва, з огляду на те, що місцезнаходження Державного бюро розслідувань вказано за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально знаходиться у Печерському районі міста Києва, слід зазначити наступне.

Згідно долученого до матеріалів скарги протоколу допиту свідка від 05 квітня 2023 року вбачається, що старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002320, перебуваючи у приміщенні кімнати для проведення допитів Державного бюро розслідувань, за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, в присутності адвоката ОСОБА_8 , з дотриманням вимог статей 65, 66, 95, 103, 104, 105, 106, 107, 223, 224, ч. 11 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України, із застосуванням технічних засобів фіксування кримінального провадження, а саме персонального нагрудного відео реєстратора моделі ХЗА Ambarella серійний номер: НОМЕР_1 та флеш-накопичувача для зберігання даних Kingston об`ємом 32GB № 2231B870656, допитав як свідка ОСОБА_6 .

Водночас, ДБР як юридична особа зареєстрований у Печерському районі міста Києва за адресою АДРЕСА_3 , а за даними, розміщеними на офіційному веб-сайті ДБР, вказано, що центральний апарат ДБР, у склад якого входить і ГСУ, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим такі доводи слідчого не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги.

Згідно приписів ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування можу ухвалити рішення про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

При цьому слідча суддя бере до уваги, що згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на розгляд сторонами, слідча суддя вважає, що постанова старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 26.03.2024 про відмову в задоволенні клопотання про повторний допит свідка у кримінальному провадженні №0002320, є обґрунтованою та відповідає вимогам ст.ст. 110, 220 КПК України, тобто є законною, а тому слідчою суддею не вбачається підстав для її скасування, а доводи сторони захисту, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду скарги.

Керуючись ст.ст. 24, 110, 220, 303, 304, 395 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 26.03.2024 про відмову в задоволенні клопотання про повторний допит свідка у кримінальному провадженні №0002320.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1