Справа № 450/208/24 Провадження № 1-кп/450/289/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши в м. Пустомити у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 08.01.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дрогобич Львівської області, громадянин України, українець, одружений, на утриманні не має неповнолітніх дітей, не інвалід, військовослужбовець Збройних Сил України, обіймаює посаду хіміка технічного відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 ,середньою освітою, проживає. АДРЕСА_1 , без постійного місця реєстрації, згідно ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України ,-

сторони кримінального провадження

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, обіймаючи посаду хіміка технічного відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 68, 92 Конституції України, ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, п. п. 2, 5-1, 16-18 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», п. п. 1.10, 2.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху», ОСОБА_3 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на підробленні посвідчення, яке видається установою, що має право видавати такі документи і який надає права використання його іншою особою, з метою використання вказаного посвідчення водія під час керування транспортним засобом, у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, Так, в листопаді 2023 року, у ОСОБА_3 , виник прямий умисел, направлений на підроблення бланку посвідчення водія, які видаються установою, яка має право видавати такі документи, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія, з метою подальшого його використання, ОСОБА_3 , у вищевказаний період часу, знайшовши в мережі інтернет зразок бланку посвідчення водія, за допомогою комп`ютерної програми вніс до нього свої анкетні дані та фотографію. В подальшому перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , роздарував бланк посвідчення водія НОМЕР_2 , з відкритою категорією «В, СІ, С» та залишив його з метою подальшого використання.

Такими своїми діями, ОСОБА_3 вчинив підроблення посвідчення, яке видається організацією і надає права, з метою використання його, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, обіймаючи посаду хіміка технічного відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 68, 92 Конституції України, ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, п. п. 2, 5-1, 16-18 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», п. п. 1.10, 2.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху», ОСОБА_3 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.09.2008 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підроблене, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, близько 15 години 45 хвилин 07 січня 2024 року, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на автодорозі Західний обхід м. Львова 8 км.500м в с. Скнилів, Львівського району, Львівської області, пред`явив старшому інспектору роти 2 батальйону З УПП в Львівській області завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.09.2008 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на, території України, за способом друку, зокрема, виготовлене за допомогою термопринтера та не видавалося сервісними центрами МВС України.

Такими своїми діями ОСОБА_3 вчинив використання завідомо підробленого документу, тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 358 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, розкаявся та дав покази аналогічні як викладено в обвинуваченні. Просить його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним повністю у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, фактичні обставини якого не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин підроблення та використання завідомо підроблених документів.

Таким чином, суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 ч.1 ст. 358 КК України є правильною так як ОСОБА_3 вчинив підроблення посвідчення, яке видається організацією і надає права, з метою використання його

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 ч.4 ст. 358 КК України є правильною так як ОСОБА_3 вчинив використання завідомо підробленого документу.

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, у вчиненому ним кримінального правопорушення щиро кається - ці обставини суд враховує як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставина що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі вищенаведеного, проаналізувавши представлені прокурором матеріали, враховуючи особу обвинуваченого, те що він позитивно характеризується по місцю проживання, негативного характеризується по місцю служби, вчинив кримінальні проступки, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, а тому суд вважає, що йому слід обрати покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 358 КК України та арешт (гауптвахта) ч.4 ст. 358 КК України з урахуванням вимог ст. 4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Також суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути в користь держави кошти витрачені на залучення експертів.

Долею речових доказів розпорядитись відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

призначити йому покарання за ч.1 ст. 358 КК України у вигляді 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17000 (сімнадцять тисяч) грн. штрафу.

призначити йому покарання за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді 2 (двох) місяців арешту, які ОСОБА_3 слід відбувати на гауптвахті.

Відповідно до ч.1 ст. 70, ч.3 ст. 72 КК України покарання призначені ОСОБА_3 у вигляді 17000 грн. штрафу та двох місяців арешту виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн. 84 коп. коштів витрачених на залучення експерта.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.09.2008 року на ім`я ОСОБА_3 зберігати при матеріалах кримінального провадження (постанова від 08.01.2024).

Арешт, накладений посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.09.2008 року на ім`я ОСОБА_3 відповідно до ухвали слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.01.2024 - скасувати.

Вироку набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. В разі подачі апеляційної скарги, вирок набирає законної сили одразу після прийняття апеляційним судом рішення по суті апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1