Справа №127/2104/16-к
Провадження № 1-кп/127/486/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006155 від 15.09.2015 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: захисника ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

У ході судового провадження захисник ОСОБА_6 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, мотивуючи тим, що злочин, інкримінований ОСОБА_3 вчинений 14.09.2015 та з моменту його вчинення минуло понад 5 років. Обвинувачений ОСОБА_3 протягом цього часу нових злочинів не вчиняв, від суду не ухилявся, а тому, на думку захисника, наявні всі підстави для закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання захисника підтримав, зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України йому зрозумілі, а тому просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Представник потерпілого: захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання захисника та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, однак просив суд при постановленні ухвали суду, вирішити питання щодо стягнення із обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_7 витрат на правову допомогу в загальному розмірі 29 100 грн.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала щодо задоволення клопотання сторони захисту та просила суд закрити кримінальне провадження.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання захисника та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається із обвинувального акту, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Статтею 49 КК України визначені умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на момент вчинення злочину), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції станом на момент вчинення злочину), злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, який інкримінований ОСОБА_3 відносяться до злочину середньої тяжкості.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відтак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження з моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_3 злочину минуло більше п`яти років.

Згідно довідки про судимість ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався, нових злочинів не вчиняв.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 просить суд закрити кримінальне провадження відносно нього, з дня вчинення інкримінованого йому злочину минуло більше 5 років, за вказаний час, ОСОБА_3 нових злочинів не вчиняв, не ухилявся від слідства та суду, а тому суд приходить до висновку, що клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України підлягає задоволенню.

Разом з тим, до суду надійшло клопотання представника потерпілого: захисника ОСОБА_5 про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 витрат на правову допомогу в загальному розмірі 29 100 грн.

Суд, при вирішення питання щодо стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 витрат на правову допомогу враховує висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду № 598/1781/17 від 17.06.2020, відповідно до якої суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження у зв`язку зі звільнення від кримінальної відповідальності. КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно квитанції № 4/16 від 22.09.2016 ОСОБА_7 сплатив захиснику ОСОБА_5 5 000 грн., згідно квитанції № 25/16 від 21.09.2016 ОСОБА_7 сплатив захиснику ОСОБА_5 2 100 грн., згідно квитанції № 12/04 від 12.04.2018 ОСОБА_7 сплатив захиснику ОСОБА_5 8 000 грн., згідно квитанції № 52/20 від 08.07.2020 ОСОБА_7 сплатив захиснику ОСОБА_5 4 000 грн., згідно квитанції № 62/20 від 06.08.2020 ОСОБА_7 сплатив захиснику ОСОБА_5 5 000 грн.

Тобто, загальна сума витрат, які потерпілий ОСОБА_7 сплатив захиснику ОСОБА_5 , згідно наданих суду квитанцій, складає 24 100 грн.

Разом з тим, згідно квитанції № 48/15 від 19.09.2015 ОСОБА_8 сплатила захиснику ОСОБА_5 5 000 грн., проте стягнення зазначеної суми із обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає неможливим, оскільки вказані витрати були понесені не самим потерпілим ОСОБА_7 , а його дружиною свідком ОСОБА_8 .

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 суми витрат на правову допомогу, які поніс сам потерпілий, тобто у сумі 24 100 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 370, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України у зв`язку з закінченням строків давності задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України закрити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу у сумі 24 100 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію ухвали суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після її оголошення.

Суддя: