Справа № 559/127/24
Провадження № 1-кп/559/121/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000751 від 08.11.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не депутата, не судимого, відповідно до ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , в період часу з 27.12.2022 по 31.07.2023 вчиняв домашнє насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 , за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Постановою Дубенського міськрайонного суду від 02.01.2023 ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді 7 (семи) діб арешту, постановою суду від 10.03.2023 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП призначено адміністративне стягнення у виді 8 (восьми) діб арешту, постановою суду від 07.07.2023 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП призначено адміністративне стягнення у виді штрафу, розміром 170 (сто сімдесят) гривень, постановою Дубенського міськрайонного суду від 07.08.2023 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП призначено адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Водночас, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 .

Так, 22 жовтня 2023 року близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчинив щодо співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного та економічного насильства, а саме погрожував їй фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, шарпав за одяг, умисно позбавив грошових коштів та навісного замка до вхідних дверей, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 психологічних страждань, що призвело до погіршення якості життя потерпілої.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, зазначивши, що обставини та мотиви вчинення правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності, відмовився надавати покази по факту вчиненого злочину, відповідно до ст. 63 Конституції України.

У скоєному розкаявся, запевнив, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Просив суворо не карати та не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, попередньо подавши до суду заяву, де просила розгляд справи проводити без її участі, так як учасником судового процесу бути не бажає. Не заперечує проти розгляду кримінального провадження відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України. При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченого доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи отримані в суді докази, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме в умисному, систематичному вчиненні, психологічного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що привело до її психологічних страждань та погіршення стану здоров`я та якості життя потерпілої, доведена повністю.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форм`и вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до двох років.

ОСОБА_3 є громадянином України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, за який покарання відбув повністю. По місцю проживання характеризується, як особа, щодо якого скарги не надходили. На обліку у лікаря- психіатра не перебуває, перебуває під спостереженням лікаря- нарколога. Згідно ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_3 перебуває в Дубенському РВП ГУНП в Рівненській області на профілактичному обліку, як кривдник.

Обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, усвідомив протиправність вчиненого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, які передбачені ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого по справі не виявлено.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію потерпілої, думку прокурора, яка вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_3 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення у межах санкцій статті 126-1 КК України, відповідно до пред`явленого обвинувачення, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75,76 КК України без ізоляції від суспільства, з направленням для проходження програми для кривдників, оскільки таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових злочинів, а також відповідатиме цілям та меті покарання, визначеній ст.50 КК України,

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та підстав для його застосування судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 91-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок пройти програму для кривдників.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1