Справа № 740/6947/23
Провадження № 1-кп/740/454/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачена ОСОБА_4 ,

- захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001249 від 14.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянкою України, заміжня, має двох неповнолітніх дітей (9 і 11 років), має середню спеціальну освіту, тимчасово не працює, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

14.09.2023 близько 17:00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який у подальшому продовжено, зокрема, з 05 год. 30 хв. 18.08.2023 строком на 90 діб, проникла через вхідну хвіртку, яка була зачинена на механічний запираючий пристрій, на територію господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 .

Перебуваючи на території вказаного господарства, ОСОБА_4 відшукала ключ від вхідних дверей до житлового будинку, у місці, де потерпіла ОСОБА_6 постійного його зберігала, про що попередньо достовірно було відомо ОСОБА_4 , яка раніше тимчасово проживала у цьому будинку.

Скориставшись знайденим ключем, ОСОБА_4 , продовжуючи свої неправомірні дії, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, проникла до житлового будинок, який належить ОСОБА_6 , достовірно знаючи, де остання зберігає свої збереження, таємно викрала грошові кошти в сумі 13 000,00 (тринадцяти тисяч гривень) грн, що належать ОСОБА_6 , після чого з метою приховування вчиненого нею кримінального правопорушення, зачинила знайденим ключем вхідні двері житлового будинку, який поклала у місці зберігання, та зникла з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Указаними діями ОСОБА_4 учинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорювала обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надала показання, що 14.09.2023 в післяобідній час вона була в гостях у сусідів потерпілої, які проживають навпроти неї. У них не було світла і вона вирішила піти до потерпілої підзарядити телефон. До цього знала потерпілу близько двох років, проживала у неї. Зайшла через хвіртку, поставила телефон на зарядку у сараї, у цей час потерпіла була на роботі. Потім вона вирішила зайти до будинку, знала де потерпіла ховає ключ, взяла його та відчинила вхідні двері, зайшла до будинку, а вже там вирішила взяти грошові кошти. Навіщо так вчинила не розуміє. Коли до неї приїхала поліція, вона зізналася і все розповіла. При собі в неї було 2 тис. грн, які в неї вилучили в поліції. Викрадені грошові кошти в сумі 13 тис. грн вона повернула потерпілій. Розкаювалася та шкодувала у вчиненному, засуджувала свої дії. Вона вибачилася перед потерпілою, повернула їй всю суму викрадених грошей. Просила застосувати мінімальну міру покарання та взяти до уваги, що вона раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, має неповнолітніх дітей шкільного віку, проживає з матір`ю пенсійного віку.

Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, зазначила, що їй відшкодовано завдані крадіжкою збитки, з будь яким рішенням суду буде згодна.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченої, а саме те, що вона заміжня, має двох неповнолітніх дітей (2012 і 2014 року народження), проживає також з матір`ю пенсійного віку (1959 року народження), тимчасово не працює, раніше не судима, має місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на позицію прокурора про можливість звільнення обвинуваченої від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, а також позицію потерпілої, викладену у заяві до суду та розписці, наданій захисником, про повне відшкодування завданої шкоди та відсутність претензій до обвинуваченої, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинувачену від відбуття покарання з випробуванням.

Також суд ураховує ставлення обвинуваченої ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення та її поведінку після його вчинення, а саме те, що вона повністю визнала свою вину, відшкодувала завдані збитки, а також відомості про особу винної.

Наведені вище обставини у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та надають підстави для застосування ст. 75 КК України, тому суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк, оскільки її виправлення можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 у період дії іспитового строку відповідно до ч. 1, 3 ст. 76 КК України на неї слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи, у розмірі 1673,00 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та на підставі ст. 174 КПК України скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.09.2023.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 331, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1673 (одна тисяча шістсот сімдесят три) гривень процесуальних витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 2000 гривень: 5 купюр номіналом 200 гривень з номерами: СГ 5645847, КГ0099755, КЗ6415087, УЖ7187931, КЗ 6051843 на суму 1000 гривень; 2 купюри номіналом 500 гривень з номерами: ЕГ 4032951, АД 5783067 на суму 1000 гривень, котрі вилучено до спеціального пакета з № PSP 2282360 повернути ОСОБА_4 ;

- пачку цигарок з написом «Marlboro» з відсутністю декількох цигарок у середині, котрі вилучено до спеціального пакета № PSP2282364 знищити;

- папірець аркуша з написом «20000», котрий вилучено до спеціального пакета з № PSP2282365, зберігати в матеріалах справи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.09.2023, на майно: грошові кошти в сумі 2000 гривень: 5 купюр номіналом 200 гривень з номерами: 1) СГ 5645847, 2) КГ0099755, 3) КЗ6415087, 4) УЖ7187931, 5) КЗ 6051843 загалом на суму 1000 гривень; 2 грошові купюри номіналом 500 гривень: 1) ЕГ 4032951, 2) АД 5783067 загалом на суму 1000 гривень, котрі вилучено до спеціального пакета № PSP 2282360; пачку цигарок з написом «Marlboro» з відсутністю декількох цигарок у середині, котрі вилучено до спеціального пакета № PSP2282364; папірець аркуша з написом «20000», котрий вилучено до спеціального пакета № PSP2282365.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1