Дата документу 23.10.2023 Справа № 334/6512/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/6512/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/615/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянула 23 жовтня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженню №0000805 від 20.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 звернулася до суду із клопотанням про арешт майна, а саме об`єктів, вилучених 01.09.2023 в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване наступним, так 19.04.2023 року, до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, надійшла заява від гр. ОСОБА_9 , який просив прийняти заходи щодо невідомих осіб, які займаються розповсюдженням наркотичних засобів на території м. Запоріжжя. В ході проведення оперативно-розшукових заходів в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000805 від 20.04.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, було встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше засуджений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює збут наркотичних засобів та психотропних речовин зі свого місця мешкання, шляхом із «рук в руки».

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 , пояснив, що на даний час вживає наркотичні засоби. Свідкові відомо, що в м. Запоріжжя, можна придбати наркотичний засіб «метамфетамін» та «канабіс» у чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . З ОСОБА_12 його познайомив знайомий на ім`я ОСОБА_13 , котрий вживає наркотичні засоби. 04.07.2023 року, проведено оперативну закупку, в ході якої, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_11 придбав у ОСОБА_10 один зіп-пакет, з речовиною біло-жовтого кольору та два зіп-пакети, з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, та в свою чергу передав грошові кошти у сумі 3000 гривень.

В рамках кримінального провадження проведено НСРД, а саме контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в ході якої, 04.07.2023 року, під час проведення оперативної закупки, ОСОБА_11 придбав у ОСОБА_10 , який вийшов з квартири АДРЕСА_2 наркотичний засіб «марихуана» та «метамфетамін» за 3000 гривень.

05.07.2022 року слідчим СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області призначено судово-хімічну експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів. Згідно висновку експерта №СЕ-19/108-23/10377-НЗПРАП від 27.07.2023, наданий порошок білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну складає: 0,6925 г (в перерахунку на основу). Рослинний матеріал сіро-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маси канабісу в перерахунку на висушену речовину складають 0,997 г, 1,011 г.

01.09.2023 року було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 де було виявлено на вилучено:

- грошові кошти у сумі 59244 гривень;

- грошові кошти у сумі 395 доларів США;

- грошові кошти у сумі 100 Євро.

Вказані грошові кошти були добровільно надані учасником обшуку ОСОБА_7 , яка є співмешканкою ОСОБА_10 у ході обшуку.

Також з жіночої сумки ОСОБА_7 вилучено: грошові кошти у сумі 25000 гривень; грошові кошти у сумі 1215 Євро; грошові кошти у сумі 2200 доларів США

Вищевказані грошові кошти, які були виявлені та вилучені у ході обшуку визнані речовими доказами, упаковані, опечатані та на даний час зберігаються у Запорізькому РУП ГУНП в Запорізькій області.

Допитаний у якості свідка співробітник УКР ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 , який пояснив, що 01.09.2023 у ході проведення оперативно-розшукових заходів за вказаним кримінальним правопорушенням, він знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , біля адреси мешкання ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так з вищевказаної квартири вийшла жінка, поліцейський представився, жінка назвалась ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пояснила, що у вказаній квартирі вона мешкає разом з ОСОБА_10 він є її цивільним чоловіком. ОСОБА_7 мала при собі жіночу сумку яку притискала до себе. Після чого, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 та ОСОБА_10 де виявлені та вилучені вище вказані грошові кошти.

Отже вилучені предмети можливо є предметами кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди злочинної діяльності, необхідні досудовому слідству для проведення ряду експертиз, вилучені грошові кошти необхідні досудовому слідству для отримання достатніх доказів встановлення осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення та ряду інших кримінальних правопорушень, тому вони підлягають арешту.

Ухвалою слідчого суддіЛенінського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна.

Накладено арешт на майно, вилучене 01.09.2023 в ході огляду кв. АДРЕСА_2 , а саме: грошові кошти у сумі 59244 гривень; грошові кошти у сумі 395 доларів США; грошові кошти у сумі 100 Євро, грошові кошти у сумі 25000 гривень; грошові кошти у сумі 1215 Євро; грошові кошти у сумі 2200 доларів США.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів, враховуючи необхідність проведення ряду слідчих дій та проведення судових експертиз для встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

В апеляційній скарзі та уточненнях до неї представник власника майна, не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою слідчого судді вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що 01.09.2023 ОСОБА_15 , знаходячись у під`їзді за адресою: АДРЕСА_3 , рухалась по своїх справах та випадково зустріла слідчих, які мали намір провести обшук у квартирі за зазначеною адресою. Слідчі зупинили та здійснили безпідставний особистий обшук ОСОБА_7 , порушуючи вимоги порядку його проведення, передбачені діючим кримінальним процесуальним законодавством (без фіксації та поза межами приміщення квартири). Діставшись у квартиру, слідчі формально, посилаючись на ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку у квартирі, повторно обшукали сумку ОСОБА_7 та вилучили її власні заощаджені (грошові кошти).

Вказує, що власник майна не викликався у судове засідання з розгляду клопотання про накладення арешту в даному кримінальному провадженні. ОСОБА_7 була позбавлена права на власний захист та можливість надати ґрунтовні заперечення, внаслідок чого грубо порушені права останньої та загальні засади кримінального судочинства, зокрема, принцип змагальності, недоторканності права власності, рівності перед законом та судом. В оскаржуваній ухвалі жодним чином не відображено мотивування прийнятого рішення щодо проведення судового засідання без виклику власника майна.

Крім того, метою проведення обшуку було відшукування та вилучення саме наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів та інших знарядь вчинення злочину. Грошові кошти ОСОБА_7 , на які накладено арешт, набуті у законний спосіб та є її особистими заощадженнями. Матеріали справи не містять жодного доказу того, що грошові кошти ОСОБА_7 відповідають критеріям речових доказів, визначених у ст.98 КПК України. Дані грошові кошти взагалі не знаходились у квартирі, в якій судом надано дозвіл на проведення обшуку.

При цьому, слідчий суддя в порушення вимог ч.2 ст.173 КПК України не встановив належну правову підставу, можливість використання вилучених грошових коштів як доказу у кримінальному провадженні; не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника. Накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_7 грубо порушує її майнові права.

Звертає увагу суду, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2023 року скасовано арешт грошових коштів ОСОБА_7 в розмірі 25000 гривень, 1215 Євро та 2200 доларів США.

Також зазначає, що власник майна не був присутній в судовому засіданні, про накладення арешту дізналась 21.09.2023 року, апеляційна скарга була подана 22.09.2023 року, а тому вважає строк пропущеним з поважних причин.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 59244 гривень; грошові кошти у сумі 395 доларів США; грошові кошти у сумі 100 Євро.

Позиції учасників судового провадження.

Власник майна та її представник уточнили апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 59244 гривень; грошові кошти у сумі 395 доларів США; грошові кошти у сумі 100 Євро.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор, будучи належним чином повідомленим про час і дату судового засідання не з`явився, клопотань про поважність причин неприбуття чи відкладення судового розгляду не подавав, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що власник майна та його представник не були присутні в судовому засіданні, про існування ухвали дізнались 21.09.2023 року, апеляційна скарга була подана 22.09.2023 року, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характер щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У вищевказаному клопотанні слідчого про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст.171 КПК України, зазначені: підстава і мета, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, вид майна, що належить арештувати, до клопотання додані документи та інші матеріали, якими обґрунтовані доводи клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини кримінального провадження.

При розв`язанні доводів апеляційної скарги, суд звертається до аргументів клопотання та правової кваліфікації даного кримінального провадження, заявленого у клопотанні, що є вирішальним задля з`ясування питання про відповідність заявленого для накладення арешту майна критеріям речового доказу.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження за № 0000805, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше засуджений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює збут наркотичних засобів та психотропних речовин зі свого місця мешкання, шляхом із «рук в руки».

В рамках кримінального провадження проведено НСРД, а саме контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в ході якої 04.07.2023 року під час проведення оперативної закупки ОСОБА_11 придбав у ОСОБА_10 , який вийшов з квартири АДРЕСА_2 наркотичний засіб «марихуана» та «метамфетамін» за 3000 гривень.

05.07.2023 року слідчим СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області призначено судово-хімічну експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів. Згідно висновку експерта №СЕ-19/108-23/10377-НЗПРАП від 27.07.2023, наданий порошок білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну складає: 0,6925 г (в перерахунку на основу). Рослинний матеріал сіро-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маси канабісу в перерахунку на висушену речовину складають 0,997 г, 1,011 г.

01.09.2023 року було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 де було виявлено на вилучено:

- грошові кошти у сумі 59244 гривень;

- грошові кошти у сумі 395 доларів США;

- грошові кошти у сумі 100 Євро.

Вказані грошові кошти були добровільно надані учасником обшуку ОСОБА_7 , яка є співмешканкою ОСОБА_10 у ході обшуку.

Також з жіночої сумки ОСОБА_7 вилучено: грошові кошти у сумі 25000 гривень; грошові кошти у сумі 1215 Євро; грошові кошти у сумі 2200 доларів США.

Вище вказані грошові кошти, які були виявлені та вилучені у ході обшуку визнані речовими доказами, упаковані, опечатані та на даний час зберігаються у Запорізькому РУП ГУНП в Запорізькій області.

Отже вилучені предмети можливо є предметами кримінального правопорушення, зберегли па собі сліди злочинної діяльності, необхідні досудовому слідству для проведення рада експертиз, вилучені грошові кошти необхідні досудовому слідству для отримання достатніх доказів встановлення осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення та ряду інших кримінальних правопорушень тому вони підлягають арешту.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Ухвала слідчого судді, з урахуванням уточненої апеляційної скарги, оскаржується тільки в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 59244 гривень; грошові кошти у сумі 395 доларів США; грошові кошти у сумі 100 Євро, оскільки ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2023 року в порядку ст. 174 КПК України скасовано арешт майна, що був накладений ухвалою слідчого суддіЛенінського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2023 року, а саме в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 25000 гривень; грошові кошти у сумі 1215 Євро; грошові кошти у сумі 2200 доларів США, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України перевіряється апеляційним судом лише в цій частині.

Зміст заявленого клопотання засвідчує, що метою накладення арешту слідчий зазначав збереження речових доказів для подальшого використання їх з метою встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, проведення судових експертиз.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що існує ризик відчуження, знищення, приховання майна, що підлягає арешту.

Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі майно накладений на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

Висловлюючи позицію з приводу приналежності заявленого у клопотанні майна критеріям речових доказів, апеляційна інстанція виходить з наступного.

Так, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Згідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до витягу з ЄРДР відомості про злочин було внесено 20.04.2023 року за правовою кваліфікацією ч.2 ст.307 КК України.

У фабулі кримінального правопорушення, у короткому викладі обставин зазначено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює збут наркотичних засобів та психотропних речовин зі свого місця мешкання. 01.09.2023 року останній збув психотропну речовину метамфетамін вагою приблизно 1,5 гр. за грошові кошти в сумі 3000 гривень ОСОБА_11

01.09.2023 року було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 де було виявлено на вилучено: грошові кошти у сумі 59244 гривень; грошові кошти у сумі 395 доларів США; грошові кошти у сумі 100 Євро. Вказані грошові кошти були добровільно надані учасником обшуку ОСОБА_7 . Під час обшуку ОСОБА_7 повідомила, що вона проживає за цією адресою разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_10 .

Постановою слідчого від 01.09.2023 року вилучені грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000805.

При цьому судова колегія зауважує, що для потреб вирішення питання стосовно заявленого заходу забезпечення кримінального провадження на даному етапі розслідування є достатніми та вагомими обставини, з якими закон пов`язує вирішення даного питання.

Так, особливості даного провадження у вигляді кваліфікація внесеного до ЄРДР кримінального правопорушення, збут ОСОБА_10 наркотичного засобу за місцем свого проживання ОСОБА_11 за грошові кошти в ході проведення оперативної закупки, що є джерелом його доходів, вочевидь засвідчують відповідність заявленого у клопотанні майна визначеним ст.98 КПК України критеріям речового доказу та може бути використаний як доказ певних фактів та обставин, що встановлюється під час даного кримінального провадження.

Колегія суддів, вважає, що у разі перебування грошових коштів у їх власника об`єктивно існує ризик його відчуження, знищення або приховування, що суттєво ускладнить досудове розслідування та може призвести до його недієвості.

Враховуючи те, що досудове розслідування розпочато за ч.2 ст.307 КК України, а також зафіксований епізод збуту ОСОБА_10 особливо небезпечного наркотичного засобу, та у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що грошові кошти, які були виявлені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , та добровільно видані працівникам поліції, вочевидь відповідають ознакам речових доказів, визначених ст.98 КПК України, є грошовими коштами, одержаними внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у запобіганні можливості приховати, знищити, відчужити грошові кошти, проведення експертних досліджень необхідних для встановлення істини по справі, в цілях, необхідних для розслідування та попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, колегія суддів приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у вигляді досягнення дієвості цього провадження.

Не накладення арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти може призвести до можливості їх подальшого приховування чи, з огляду на специфіку цього майна, їх відчуження, що унеможливить проведення слідчим та прокурором повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Наведені обставини свідчать на користь необхідності застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вилучених під час обшуку грошових коштів з метою їх збереження, що відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Судова колегія погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та слідчий суддя накладав арешт на майно за наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.

Посилання апелянта на те, що вилучені під час обшуку грошові кошти належать саме ОСОБА_7 , а не її цивільному чоловіку ОСОБА_10 , а тому слідчий суддя не мав правових підстав накладати арешт на її майно, колегія суддів вважає непереконливими.

При цьому судова колегія приймає до уваги місце перебування зазначених грошових коштів за адресою проживання ОСОБА_10 , який, як було встановлено органом досудового розслідування, проживає разом з цивільною дружиною ОСОБА_7 , що між тим, з урахуванням внесених до ЄРДР обставин, не спростовує висновки слідчого судді про відповідність даного майна критеріям речового доказу.

Одночасно, судова колегія зауважує, що доводи апеляційної скарги про приналежність вилучених під час обшуку грошових коштів саме ОСОБА_7 , без належного документального обґрунтування щодо належності цього майна, не можна вважати переконливим доводом, що дійсним власником вилученого під час обшуку майна у вигляді грошових коштів є саме ОСОБА_7 .

Апеляційна інстанція не погоджується з твердженнями адвоката про те, що арешт не може бути накладено на майно через те, що ОСОБА_7 не має будь-якого відношення до цього кримінального провадження, оскільки арешт на майно, яке визнано речовим доказом може бути накладено не лише на майно, яке належить виключно учасникам кримінального провадження, а на майно, яке належить будь-якій фізичній або юридичній особі, що відповідає вимогам ч.3 ст.170 КПК України.

При цьому, арешт майна з підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про недодержання слідчим вимог ст.170 КПК України, та відсутність у суду правових підстав для накладення арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти, власником яких є добросовісний набувач, колегія суддів вважає безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення слідчим суддею вимог ч.1 ст.172 КПК України, оскільки розгляд клопотання слідчого відбувся без участі власника майна, то вони є неспроможними, оскільки, відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Таким чином, обставини провадження, з урахуванням специфіки арештованого майна, свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

В даному провадженні було дотримано принцип співмірності застосованого заходу забезпечення кримінального провадження та прав власника майна.

Крім того, у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст.28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст.174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити представнику власника майна - адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженню №0000805 від 20.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4