ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0003671 від 07.12.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старочуднівська Гута, Романівського району Житомирської області, громадянина України, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

за ст. 345 ч.2 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

07.12.2023 з 08 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. сержант Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 , відповідно до розстановки сил та засобів вказаного Управління, у складі екіпажу №103, виконував свої службові обов`язки із забезпечення публічної безпеки та громадського порядку в м. Житомирі.

Під час виконання службових обов`язків, 07.12.2023 близько 11 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у форменому одязі, з шевронами та нагрудним знаком на території ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , проводив профілактичну бесіду з ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, з приводу порушення ним громадського порядку.

Під час спілкування ОСОБА_6 з ОСОБА_3 , останній поводив себе агресивно, виражався нецензурною лайкою на адресу працівника правоохоронного органу ОСОБА_6 .

В свою чергу, ОСОБА_6 висловив ОСОБА_3 усну вимогу припинити протиправні дії, повідомивши його, що у разі продовження порушення громадського порядку, він буде притягнутий до відповідальності.

На зауваження працівника правоохоронного органу ОСОБА_6 , ОСОБА_3 не відреагував. Натомість, у ОСОБА_3 , якому було достовірно відомо, що перед ним знаходиться працівник поліції, який був у форменому одязі з шевронами, нагрудним знаком та при виконанні службових обов`язків, виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , в цей же час, місці та за вказаних обставин, поводячи себе зухвало, наніс один удар своєю лівою ногою в праву ногу ОСОБА_6 та один удар правою рукою в праву сторону обличчя останнього, в результаті чого ОСОБА_3 умисно заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі справа, які відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст. 345 ч.2 КК України, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

22.12.2023 року прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , за згодою потерпілого ОСОБА_6 , на підставі ст. ст. 469,472,473 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у визначеному діянні, щиро розкаявся, за наявністю обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 345 ч.2 КК України 2 років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України та звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та підтримав угоду, укладену між ним та прокурором про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисним підтримав, просить її затвердити. Просить змінити запобіжний захід з дломашнього арешту у певний період доби на особисте зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, просить проводити підготовче судове засідання у його відсутність. Письмово підтвердив свою добровільну згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Суд, за погодженням з учасниками судового провадження, розглядає справу у відсутність потерпілого.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом. Просить змінити запобіжний захід з дломашнього арешту у певний період доби на особисте зобов`язання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди у кримінальному провадженні, у яких беруть участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так суду надано письмову згоду потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. При цьому, потерпілий засвідчив, що надання письмової згоди є добровільним, усвідомленим кроком та не є наслідком вчинення будь-яких протиправних дій щодо нього.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України, який згідно ч.4 ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п.1-4 ч.4 ст. 474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконанням обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлено фактичні підстави для визнання винуватості.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

До набрання вироком законної сили наявні підстави для зміни обраного запобіжного заходу, з домашнього арешту у певний період доби на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду від 22.12.2023 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цим законом 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Обвинуваченому ОСОБА_3 змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме повідомляти суд про зміну мсця проживання.

Речові докази: змиви речовини бурого кольору, які зберігаються в камер схову Житомирського РУП знищити; СД-диски зберігати в матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1