Справа № 484/7134/23
Провадження № 1-кп/484/146/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, пенсіонера, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 05.06.2019 року органом 4814, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

у відсутність потерпілої ОСОБА_7 згідно заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався і діяв станом на вересень 2023 року.

03.09.2023 року, тобто в період воєнного стану, близько 11.00 години ОСОБА_5 прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 з метою придбати продукти. В цей же час в магазин зайшла ОСОБА_7 , яка мала з собою візок для транспортування речей і залишила його зі своїми речами біля дверей магазину, а сама пройшла всередину. ОСОБА_5 , виходячи з магазину, помітив залишений потерпілою візок і в цей же час у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Виконуючи задумане, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та маючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та наслідки, що можуть настати, ОСОБА_5 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, у залишеній біля дверей магазину належній ОСОБА_7 сумці знайшов гаманець з грошима в сумі 525 грн. та утримуючи при собі вказані речі, залишив магазин, розпорядився викраденим майном на власний розсуд і таким чином таємно викрав майно ОСОБА_7 , завдавши їй матеріальної шкоди на вказану суму.

За таких обставин ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 03.09.2023 року, тобто в період воєнного стану, близько 11.00 години ОСОБА_5 прийшов до магазину «Зірочка» по вул. Соборній, 19 в смт Підгородна Первомайського району Миколаївської області з метою придбати продукти. В цей же час в магазин зайшла ОСОБА_7 , яка мала з собою візок для транспортування речей і залишила його зі своїми речами біля дверей магазину, а сама пройшла всередину. ОСОБА_5 , виходячи з магазину, помітив залишений потерпілою візок і в цей же час у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Виконуючи задумане, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та маючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та наслідки, що можуть настати, ОСОБА_5 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, у залишеній біля дверей магазину належній ОСОБА_7 сумці знайшов гаманець з паспортом на ім`я громадянки України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 , виданий 2006 року Кодимським РВ УМВС України в Одеській області, з яким залишив магазин і таким чином таємно його викрав.

За таких обставин ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ніякі фактичні обставини обвинувачення та розмір завданої потерпілій матеріальної шкоди не оспорював і пояснив, що дійсно у зазначений час в смт Підгородна пішов у магазин. Біля дверей магазину побачив сумку та гаманець. Оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі, підібрав гаманець, відкрив, побачив усередині гроші і паспорт і вирішив їх викрасти. Забрав гаманець з собою і пішов додому. Потім гаманець і паспорт викинув, а гроші поклав у кишеню куртки. Потім гроші також загубив. У вчиненому розкаявся, повністю відшкодував завдану потерпілій шкоду.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не явилася. Надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність. З такої заяви також вбачається, що потерпіла ніякі фактичні обставини справи не оспорює.

Таким чином, ніхто з учасників кримінального провадження ніякі фактичні обставини справи не оспорював, тому судом на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувались всі докази в наданій справі.

Крім того, обвинувачення підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення письмових доказів, зокрема: протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинені кримінальні правопорушення, у якій вона виклала обставини вчинених щодо неї правопорушень; протоколом огляду місця події - території біля магазину, де було вчинено крадіжку, а також місця, де було знайдено гаманець; розпискою потерпілої ОСОБА_7 про отримання викраденого у неї порожнього гаманця; протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , під час якого він добровільно показав і розказав як викрав гроші і речі ОСОБА_7 .

Оцінюючи в сукупності досліджені докази відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду. На переконання суду, участь ОСОБА_5 та його вина у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю доведені.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та за ст. 185 ч.4 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України є проступком, а інше тяжким злочином, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, є пенсіонером, вважається таким, що не має судимостей, способом отримання коштів для проживання обрав крадіжку; повністю відшкодував завдану потерпілій шкоду.

Згідно наданої суду довідки ОСОБА_5 не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, характеризується посередньо, скарг на нього не надходило.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає повне визнання своєї вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_5 , су визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, адже оглядаючи паспорт потерпілої, він точно дізнався про її вік.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий стан, статус пенсіонера, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в межах санкцій частин статей, за якими він обвинувачується, у виді арешту та позбавлення волі. При цьому суд враховує, що як пенсіонеру, ОСОБА_5 не можна призначити покарання у виді обмеження волі, а покарання у виді штрафу недоцільно призначати, оскільки він пояснив, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, саме тому вчинив крадіжку, а відповідно до ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу складанню з іншими видами покарання не підлягає і має відбуватися окремо. Тож суд вважає таке покарання непомірним для обвинуваченого. Остаточне покарання слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України слід звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього деякі обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні вже повернуті потерпілій за належністю. Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.

ОСОБА_5 не затримувався в наданому кримінальному провадженні.

Оскільки обвинувачений не засуджується до реального відбуття покарання і досі сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки, суд вважає недоцільним обирати йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 537 КК України та призначити йому покарання:

за ч.4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

за ч.3 ст. 357 КК України - у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.3 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: