УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/13133/23

Номер провадження 1-кс/495/2605/2023

06 грудня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання Т.в.о. начальника відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Жовтень Ширяївського району Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , проживаючому, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05.12.2023 року Т.в.о. начальника відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.01.2022 №2102-ІХ, з 26.03.2022 Указ Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, з 25.04.2022 Указ Президента України від 18.04.2022 року №259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, з 25.05.2022 Указ Президента України від 17.05.2022 року №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 року №2263-ІХ, з 23.08.2022 Указ Президента України від 12.08.2022 року №573/2022, затверджений Законом України від 15.08.2022 року №2500-ІХ, з 21.11.2022 року Указ Президента України від 07.11.2022 року №757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 року №2738-ІХ, Указ Президента від 06.02.2023 року №58/2023, затверджений Законом України від 07.02.2023 року № 2915-IX , Указ президента від 01.05.2023 року № 254/2023 затверджений законом України від 02.05.2023 №9259-ІХ, Указ Президента України від 26.07.2023 року №451/2023, затверджений Законом України від 27.07.2023 року № 3275-IX на території України, Указ Президента України від 06.11.2023 року №734/2023, затверджений Законом України від 09.11.2023 року № 3429-IX на території України введено воєнний стан.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.05.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вироком Іванівського районного суду Одеської області був засуджений до покарання у виді 5 років позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, 28.02.2023 звільнився з місця позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

03 грудня 2023 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись неподалік від будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на викрадення чужого майна з будинку АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, умисно, повторно, зайшов на подвір`я вищевказаного домоволодіння АДРЕСА_2 , де за допомогою рук зламав замок з вхідних дверей будинку та проник всередину, де умисно, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи у вигляді нанесення удару кулаком в праву частину обличчя потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та погрози застосування насильства у вигляді нанесення ударів відносно потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , умисно, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 9900 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_8 .

У подальшому, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 9900 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

Далі, 04.12.2023 року приблизно о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , де проживає потерпіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи умисел на задоволення статевої пристрасті, не отримавши добровільної згоди від потерпілої, з метою примушування вступити з ним в статевий акт, пригнічуючи її волю та бажання чинити опір, шляхом застосування фізичної сили відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання її за волосся та відкриття роту потерпілій своїми руками з метою задоволення статевої пристрасті, використовуючи власні геніталії вступив з ОСОБА_9 в оральний статевий акт без її добровільної згоди, тим самим задовольнивши свою статеву пристрасть.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, а саме - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

За сукупністю ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України.

04.12.2023 року о 15:55 год ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України.

04.12.2023 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 152 КК України, та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованим йому кримінальним правопорушенням повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка потерпілої ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом затримання ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, в обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_10 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, вчинений повторно. За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та є обізнаним про покарання за інкримінований йому злочин, а тому без застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватись від слідства та суду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, вчинений повторно, свідки та потерпілі у судовому засіданні не допитані, та місця їх постійного проживання відомі підозрюваному, оскільки вчинив кримінальне правопорушення за місцем мешкання потерпілих та проживає в будинку неподалік від потерпілих. Викладені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_4 в разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу намагатиметься і надалі незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що і свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За твердженням слідчого, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім наявності вказаних ризиків, необхідно врахувати: достатність доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, майновий стан - відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного; обґрунтовану підозру відносно ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від семи до десяти років; можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих, які наразі не допитані в повному обсязі по кримінальному провадженню з метою викривлення їх показань.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, а також те, що злочин вчинено із застосуванням насилля та погрозою застосування насильства, прошу не передбачати можливість внесення застави.

Вищевикладені обставини свідчать, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні обставини викладені в клопотанні слідчого не визнав, винним себе не вважає та відмовився від надання пояснень відповідно до ст.63 Конституції України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні з клопотанням слідчого не погодився, з підстав викладених в його письмовому запереченні. Зазначив, що клопотання необґрунтоване, підозра безпідставна, ризики не доведені належними доказами. Пояснив, що його підзахисний проживає постійно за однією адресою з цивільною дружиною та двома малолітніми дітьми, позитивно характеризується, працює за наймом. Просив у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити та застосувати до його підзахисного нічний домашній арешт.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в ході судового розгляду, СВ №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0001433 від 04.12.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 152 КК України.

04.12.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.4 ст.186 КК, а саме вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

В діях підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.4 ст.186 КК, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка потерпілої ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом затримання ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив тяжкий злочин, який карається позбавленням волі на строк від 7 до 10 років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може намагатиметься і надалі незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що і свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України; переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім наявності вказаних ризиків, необхідно врахувати: достатність доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, майновий стан -відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного; обґрунтовану підозру відносно ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від семи до десяти років; можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих, які наразі не допитані в повному обсязі по кримінальному провадженню з метою викривлення їх показань.

Така міра запобіжного заходу забезпечить попередження його протиправної поведінки, усуне можливість підозрюваного ухилитися від слідства та суду, перешкоджати виявленню, збиранню чи зберіганню доказів, зможе запобігти і подолати негативні обставини, що можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його ефективності.

Завдяки триманню під вартою можливо упередити будь-які реальні дії підозрюваного ОСОБА_4 , що можуть впливати на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; те, що підозрюваний на даний час перебуває в колонії, де відбуває покарання за скоєння злочину; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

З урахуванням конкретних обставин справи, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваної від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Прокурором та слідчим вищевказані обставини доведено, а саме, те що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінальний правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.152 КК України, яке кваліфікується, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, вчинений повторно.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Крім цього, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України та приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді застави є недоцільним та не визначає її розмір у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Т.в.о. начальника відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор» строком на 60 діб, з моменту затримання (04.12.2023 року) тобто до 01.02.2024 року включно.

Розмір застави, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, не визначати.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 08.12.2023 року об 11:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1