Єдиний унікальний номер судової справи 462/6392/23
Номер провадження 1-кп/462/579/23
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

перевіривши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000930 від 18.07.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Рух справи.

28.08.2023 року (вх. № 17771) із Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону у Залізничний районний суд м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000930 від 18.07.2023 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до якого долучено угоду про визнання винуватості від 25.08.2023 року, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 1-2, 3-9, 10-16, 17, 18, 19-28).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю ОСОБА_1 (а.с. 30).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29.08.2023 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні (а.с. 31).

Формулювання обвинувачення.

ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_6 , діючи у порушення вимог ст. 68 Конституції України, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27.01.1995 року, будучи достовірно обізнаним про дію воєнного стану у державі та проведенням загальної мобілізації, знаючи про неможливість вільного виїзду закордон осіб чоловічої статі призовного віку, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на особисте збагачення за чужий рахунок, з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України та сприяння його вчиненню у виготовленні та наданні недостовірних документів, що свідчили б начебто до його приналежності до осіб громадських волонтерських (гуманітарних) організацій, внесенні їх до системи «Шлях», що надало б як наслідок дозвіл безперешкодно незаконно перетнути державний кордон для власних цілей, але не пов`язаних з гуманітарною діяльністю, 31.05.2023 року близько 17 год. 25 хв. перебуваючи в автомобілі марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 на території АЗС «ANP», що розташована за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 222/2, одержав для себе та ОСОБА_6 від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 6 200 доларів США, що згідно довідки НБУ станом на 31.05.2023 року становить 226 672 грн. 00 коп., за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, сприяння йому порадами (щодо деталей перетину державного кордону), наданням засобів та усуненням перешкод (виготовлення документів водія, які внесені в базу даних) щодо незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України під час дії воєнного стану з метою виїзду за межі України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Щодо поданої угоди про визнання винуватості.

25.08.2023 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000930 від 18.07.2023 року, з одного боку та підозрюваним у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок зі сторони обвинувачення або захисту, на підставі ст. 468, 469, 470, 472, 473 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), в приміщенні Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, що по вул. Клепарівська, 20 у м. Львові, у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , уклали угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно з умовами угоди ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в обсязі, викладеному у повідомленні про зміну підозри від 21.08.2023 року у кримінальному провадженні № 0000930 від 18.07.2023 року, а саме у тому, що він організував незаконне переправлення особи через державний кордон України, сприяв його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

Також, враховуючи співпрацю ОСОБА_4 зі стороною обвинувачення, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з урахуванням особи винного, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, призначивши основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 332 КК України, а саме покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з призначенням йому додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю у органах державної влади та місцевого самоврядування на строк до 3 років. З урахуванням наявності у останнього міцних родинних зв`язків, його поведінки як до, так і після вчинення злочинних дій, сторони дійшли згоди про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та застосування до нього звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Позиція учасників судового розгляду, які беруть участь у справі.

Прокурор ОСОБА_3 , у підготовчому судовому засіданні, просив суд про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між ним та ОСОБА_4 25.08.2023 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні, просив суд про затвердження поданої угоди про визнання винуватості від 25.08.2023 року, не заперечив проти призначення йому узгодженого покарання.

Окремо зазначив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні просила суд про затвердження поданої угоди про визнання винуватості від 25.08.2023 року.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості від 25.08.2023 року, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Застосоване судом законодавство.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 КПК України. Особливості кримінального провадження на підставі угод визначено главою 35 КПК України.

Так, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Зокрема, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Пункт 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» визначає, що якщо угоди (незалежно від її виду) досягнуто під час досудового розслідування, після виконання процесуальних дій, передбачених ст. 290, 291 КПК України, складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт разом із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Відповідно до п. 18 зазначеної Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Висновки суду.

Так, суд зазначає, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру (з урахуванням повідомлення про зміну підозри від 21.08.2023 року) у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який враховуючи положення ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що він цілком розуміє:

- що він має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

- характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Окрім цього зазначив, що він погоджується з видом узгодженого покарання, яке до нього буде застосовано у результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд у порядку ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд приймає до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29.04.2014 року, зокрема, у рішенні суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п. 66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Виходячи з викладеного та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, вислухавши думку учасників судового розгляду, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 25.08.2023 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000930 від 18.07.2023 року, з одного боку та підозрюваним у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку.

Призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Зокрема, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, якими є: щире каяття ОСОБА_4 , яке проявилося у критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виражається у тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надав допомогу органам досудового розслідування та суду у з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття, обставини, що обтяжують покарання відсутні, крім того, ОСОБА_4 раніше несудимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває (а.с. матеріалів кримінального провадження 167, 170, 171), суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 332 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, призначивши основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 332 КК України, а саме покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з призначенням йому додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю у органах державної влади та місцевого самоврядування на строк до 3 років. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, ч. 4 ст. 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Щодо арешту майна.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова № 461/6141/23 від 17.08.2023 року (а.с. кримінального провадження 350-351) було накладено арешт на речові докази, а згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати.

Окрім цього, суд враховує, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова № 461/4451/23 від 02.06.2023 року (до виділення матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000001 від 23.03.2023 року) було накладено арешт на речові докази, тому згідно ч. 4 ст. 174 КПК України накладений арешт слід скасувати в частині приватної власності обвинуваченого.

Суд звертає увагу, що грошові кошти в сумі 6 200 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США кожна, на які було накладено арешт ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова № 461/4451/23 від 02.06.2023 року, згідно протоколу огляду (ідентифікації), помічення та вручення грошових коштів від 31.05.2023 року (а.с кримінального провадження 80-83) надані Управлінням ВБ СБ України для документування протиправної діяльності, тому враховуючи, що такі є предметом розгляду у кримінальному провадженні № 0000001 від 23.03.2023 року (зокрема речовими доказами), суд не вирішує питання щодо скасування арешту в цій частині ухвали слідчого судді.

Щодо процесуальних витрат.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні становлять 11 949 грн. 00 коп., які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави, зокрема:

- 7 169 грн. 40 коп. витрат на проведення криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин, згідно Висновку експерта № 2410-Е від 21.07.2023 року (а.с. кримінального провадження 271);

- 4 779 грн. 60 коп. витрат на проведення судової технічної експертизи документів, згідно Висновку експерта № 2464-Е від 15.08.2023 року (а.с. кримінального провадження 281 зворот).

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд виходить з таких міркувань.

Так, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова № 461/4444/23 від 02.06.2023 року (до виділення матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000001 від 23.03.2023 року) до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19». Постановлено визначити ОСОБА_4 заставу у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134 200 грн. 00 коп. (а.с. кримінального провадження 236-246).

Заставу було внесено ОСОБА_8 на рахунок ТУ ДСА України у Львівській області, що стверджується повідомленням про звільнення з-під варти після внесення застави відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України Львівської установи виконання покарань (№ 19) № 9/3294. Підтвердження про внесення застави з ТУ ДСА України у Львівській області надійшло 05.06.2023 року (а.с. кримінального провадження 247).

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова № 461/6141/23 від 02.08.2023 року постановлено продовжити на 30 днів, тобто до 01.09.2023 року включно, строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02.06.2023 року, у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у виді застави.

Суд зазначає, що після закінчення строку дії зазначеної ухвали, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до суду не звертався, а тому, вказаний запобіжний захід припинив свою дію і вважається скасованим. Клопотань стороною обвинувачення щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили заявлено не було та підстав для обрання такого суд не вбачає.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави у дохід держави, внесеної за обвинуваченого судом не вбачається, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений, тому внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_8 - після набрання вироком законної сили.

Щодо зарахування строку попереднього ув`язнення.

Згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Суд приймає до уваги, що 31.05.2023 року ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України (а.с. кримінального провадження 107-113).

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, складено 01.06.2023 року та цього ж дня вручено ОСОБА_4

21.08.2023 року складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, про що 21.08.2023 року підозрюваний ОСОБА_4 розписався у присутності свого захисника (а.с. кримінального провадження 353-259).

Так, ОСОБА_4 суд вважає за необхідне зарахувати у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме: з дня затримання 31.05.2023 року (з моменту фактичного затримання) до 05.06.2023 року (момент внесення застави).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000930 від 18.07.2023 року, укладену 25.08.2023 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого боку, про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді - позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю у органах державної влади та місцевого самоврядування на строк до 3 (трьох) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме: з дня затримання 31.05.2023 року (з моменту фактичного затримання) до 05.06.2023 року (момент внесення застави).

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст. 165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 11 949 (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 00 коп. за результатами проведення криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин, згідно Висновку експерта № 2410-Е від 21.07.2023 року та судової технічної експертизи документів, згідно Висновку експерта № 2464-Е від 15.08.2023 року.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова № 461/6141/23 від 17.08.2023 року (а.с. кримінального провадження 350-351) на майно, яке на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , а саме: на частку 33/100, будинку загальною площею 368, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та повернути вказане майно законному власнику.

Скасувати арешт майна (в частині приватної власності ОСОБА_4 ), накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова № 461/4451/23 від 02.06.2023 року, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім картою № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , та повернути вказане майно законному власнику.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова № № 461/4444/23 від 02.06.2023 року у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134 200 грн. 00 коп. внесену за ОСОБА_4 заставодавцем ОСОБА_9 на рахунок ТУ ДСА України в Львівській області - після набрання вироком суду законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім картою № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 (а.с. матеріалів кримінального провадження 201-205) - повернути законному власнику.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, а також прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

З текстом судового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Вирок суду складений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 12.12.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1