Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000066 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки смт Мілове Старобільського району Луганської області,

громадянки України, що зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.1111 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 8 серпня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 08.08.2023 ОСОБА_7 визнана винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.1111 КК України і їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, на строк 10 років з конфіскацією майна, яке є її власністю.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювався за відсутності обвинуваченої (in absentia).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження, стверджуючи про те, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Захисник не оспорює викладені у вироку фактичні обставини, які є загально відомими і такими, що не потребують доказування, а саме, повномасштабне військове вторгнення 24 лютого 2022 року Російської Федерації на територію України, початок ведення агресивної війни проти України, захоплення її території, у тому числі смт Мілове Старобільського району Луганської області. Разом з тим, вважає, що викладені у вироку висновки суду про наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. Вироком суду ОСОБА_7 визнана винуватою у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора. Між тим, докази на підтвердження суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення у формі умислу сторона обвинувачення суду не надала, і суд не встановлював, чи добровільно ОСОБА_7 зайняла посаду виконувача обов`язків начальника "Объединённого территориального отделения государственного учреждения - Республиканский центр занятости Луганской Народной Республики в Меловском районе". А тому, на переконання захисника, висновки суду про винуватість ОСОБА_7 не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду і ґрунтуються на припущеннях, що суперечить положенням ч.3 ст.373 КПК України і є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_7 вчинила колабораційну діяльність за наступних обставин.

24 лютого 2022 року Російською Федерацією здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався і який діє до теперішнього часу. Н

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Луганської області" № 717-р від 12.06.2020 (далі - Розпорядження) визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Луганської області згідно з додатком до цього Розпорядження. Відповідно до додатку до Розпорядження "Адміністративні центри та території територіальних громад Луганської області"Міловська селищна територіальна громада включає в себе наступні територіальні громади (населені пункти): Міловська, Великоцька, Зориківська, Микільська, Морозівська, Мусіївська, Новострільцівська, Стрільцівська, із центром у смт Мілове.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку Російської Федерації проти України з початку березня 2022 року захоплено смт Мілове Старобільського району Луганської області, яке по цей час перебуває під контролем окупаційної адміністрації так званої "Луганской Народной Республики".

Міловська селищна територіальна громада Луганської області (код UA0058445) входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 22 грудня 2022 року, що затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022.

ОСОБА_7 , будучи громадянкою України, займаючи посаду провідного фахівця з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Міловського районного центру зайнятості Луганської області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24 лютого 2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, підтримуючи рішення та дії держави-агресора, з метою наділення її організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, перебуваючи на території смт Мілове Старобільського району Луганської області, приблизно в середині березня 2022 року вступила в злочинну змову з окупаційними військами Російської Федерації та представниками самопроголошеної "Луганской Народной Республики" та в порушення вимог Конституції України та Законів України погодилася на їх пропозицію і 15 квітня 2022 року добровільно зайняла посаду виконувача обов`язків начальника у незаконному органі влади - "Объединённом территориальном отделении государственного учреждения - Республиканский центр занятости Луганской Народной Республики в Меловском районе", пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території в смт Мілове Старобільського районуЛуганської області.

Як вже зазначалось раніше, в апеляційній скарзі не оспорюються ті обставини, що 24 лютого 2022 року мало місце повномасштабне військове вторгнення Російської Федерації на територію України, початок ведення агресивної війни проти України, захоплення її території, у тому числі смт Мілове Старобільського району Луганської області, а так само громадянство України у ОСОБА_7 та зайняття нею посади виконувача обов`язків начальника у незаконному органі влади - "Объединённом территориальном отделении государственного учреждения -Республиканский центр занятости Луганской Народной Республики в Меловском районе".

На підтвердження цих обставин сторона обвинувачення також надала:

- відповідь Департаменту захисту національної державності СБУ № 5/7/1/5-15587 від 06.07.2022 на виконання доручення прокурора про встановлення особистих даних ОСОБА_7 (а.с.76-77);

- відповідь Департаменту захисту національної державності СБУ № 5/7/4/4-207нт від 04.01.2023 на виконання доручення прокурора про встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, згідно з якою ОСОБА_7 продовжує проживати в смт Мілове і працює так званим "директором Республіканського центру зайнятості "ЛНР" у Міловському районі", не збирається виїжджати на підконтрольну українській владі територію і у разі повернення Міловського району Луганської області під контроль українських військ планує переїхати разом з родиною до Російської Федерації (а.с.78);

- відповідь Луганського обласного центру зайнятості № 663/11-22 від 10.08.2022, якою надано характеристику на провідного фахівця з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Міловського районного центру зайнятості ОСОБА_7 , витяг з особової картки працівника, витяг з посадової інструкції останньої, наказ про звільнення ОСОБА_7 за угодою сторін № 86-к від 28.03.2022, заяву ОСОБА_7 про звільнення від 28.03.2022 (а.с.80-85);

- наказ № 223 від 15.04.2022 за підписом так званого "директора Республиканского центра занятости Луганской Народной Республики" про призначення ОСОБА_7 на посаду виконувача обов`язків начальника "Объединённого территориального отделения государственного учреждения - Республиканский центр занятости Луганской Народной Республики в Меловском районе" (а.с.86);

- прокол огляду веб-сайтів від 18.03.2023, яким оглянуто сайт Федеральної податкової служби РФ, а також реєстр компаній "rbc.ru", виписки з "Единого государственного реестра юридических лиц" від 18.03.2023,від 03.08.2023, виписку з сайту "РБК Компания", у відповідності з якими ОСОБА_7 є керівником "Объединённого территориального отделения государственного учреждения -Республиканский центр занятости Луганской Народной Республики в Меловском районе", а цей орган зареєстрований як юрособа Російської Федерації (а.с.87-93, 94-98, 99, 119).

Позиція захисника про відсутність доказів того, що ОСОБА_7 добровільно зайняла посаду так званого "директора Республиканского центра занятости Луганской Народной Республики", спростовується показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Так, свідок ОСОБА_8 - директор Луганського обласного центру зайнятості повідомив, що знайомий з ОСОБА_7 та знає її, як співробітницю Міловського районного центру зайнятості Луганської області. З початком повномасштабного вторгнення центри зайнятості перешли на дистанційну роботу, а в березні 2022 року було прийнято рішення про переїзд центрів зайнятості на підконтрольну територію України. Так як в смт Мілове на той час вже перебували окупаційні війська, не всі працівники Міловського районного центру зайнятості змогли виїхати, хоча в цілому така можливість була. ОСОБА_7 з окупованої території не виїжджала і 28 березня 2022 року була звільнена з посади провідного фахівця з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями за угодою сторін на підставі її заяви, направленої електронним шляхом. Потім йому стало відомо від директора Міловського районного центру зайнятості, що в квітні 2022 року ОСОБА_7 прийняла пропозицію керівництва центру зайнятості "ЛНР" очолити Міловський районний центр зайнятості "ЛНР".

Відповідно до показань свідка ОСОБА_9 він є співробітником Служби безпеки України та у 2022 році до його обов`язків входило контррозвідувальне забезпечення об`єктів державної служби зайнятості, в тому числі отримання інформації про колаборантів, які залишилися на тимчасово окупованих територіях. Було отримано інформацію, що після повномасштабного вторгнення у 2022 році більшість працівників Міловського районного центру зайнятості Луганської області виїхала на підконтрольну територію України, проте частина співробітників залишилася та почала працювати на окупаційну владу. Оперативним шляхом було встановлено, що ОСОБА_7 залишилася на окупованій території та погодилася на зайняття посади у незаконно створеному органі, а саме в Об`єднаному відділені Республіканського центру зайнятості ЛНР у Міловському районі. Крім того, оперативним шляхом було отримано наказ від 15.04.2022 про призначення ОСОБА_7 на посаду начальника "Объединённого территориального отделения государственного учреждения - Республиканский центр занятости Луганской Народной Республики в Меловском районе", яку вона продовжує обіймати станом на серпень 2023 року.

Показання свідків узгоджуються між собою, з даними у відповіді Департаменту захисту національної державності СБУ № 5/7/4/4-207нт від 04.01.2023, згідно з якими ОСОБА_7 не збирається виїжджати на підконтрольну українській владі територію і у разі повернення Міловського району Луганської області під контроль українських військ планує переїхати разом з родиною до Російської Федерації. Відтак, немає жодних сумнівів у тому, що вона добровільно погодилася зайняти посаду керівника "Объединённого территориального отделения государственного учреждения - Республиканский центр занятости Луганской Народной Республики в Меловском районе" - незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території.

Таким чином суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, і навів у вироку сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведено винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, і які з точки зору достатності та взаємозв`язку правильно покладено в обґрунтування висновків, у тому числі щодо правової кваліфікації її дій за ч.5 ст.1111 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставами для зміни чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що ОСОБА_7 вчинила тяжкий злочин, особу винної, яка судимостей не має, позитивно характеризується, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, і правильно призначив покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, встановлений у відповідній санкції закону України про кримінальну відповідальність, а також додаткові покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади та конфіскації майна.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 8 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3