Провадження № 1-кс/202/751/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

26 січня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000650, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000650, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000065027.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України.

13.12.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що кримінально протиправними діями ОСОБА_4 , економічним інтересам держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 330 300 гривень.

Прокурором 19.01.2024 до ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов про стягнення на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 330 300 грн., в якості відшкодування шкоди, спричиненої інтересам держави, у кримінальному провадженні № 0000650 від 27.06.2023.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 19.01.2024 за ОСОБА_4 на праві приватної власності зареєстровано наступне майно: земельна ділянка із кадастровим номером :07:001:0264, площею 0,24 га; земельна ділянка із кадастровим номером :07:001:0269, площею 0,15 га; 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Посилаючись на п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України просив накласти арешт на рухоме майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрювана та захисник заперечували щодо задоволення клопотання. Захисник зазначив, що підозра є необґрунтованою. Захисником надані письмові заперечення в яких зазначав, що будь-які порушення нормативних або локальних актів в діях ОСОБА_4 відсутні, стороною обвинувачення не доведені, що, з одного боку, виключає в її діях склад інкримінованого кримінального правопорушення, і з іншого, виключає наявність делікту як правової підстави для стягнення завданих збитків. Прокурором не надано слідчому судді будь-яких доказів не тільки обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_4 , а і події кримінального правопорушення. Відсутність події кримінального правопорушення вказує і на відсутність підстав для відшкодування завданої ним шкоди. Наголошував, що відсутня будь-яка шкода інтересам держави, оскільки Інститут нарахував та виплатив ОСОБА_7 кошти, отримавши попередньо за це зустрічне благо у вигляді фактично наданих останнім послуг, а їх ненадання або неналежне надання стороною обвинувачення навіть і не інкримінується підозрюваній. Також звертав увагу суду, що прокурор не мав повноважень для звернення із позовною заявою, на яку посилається у клопотанні про арешт майна.

Також зазначав, що відповідно до змісту підозри розмір шкоди, нібито завданий інтересам держави кримінальним правопорушенням, складає 330 000 грн. Цю ж суму просить стягнути з ОСОБА_4 прокурор в своєму позові. Вартість майна, яке, на думку сторони обвинувачення, підлягає арешту повинна бути співрозмірною зазначеній сумі, вказаній у повідомленні про підозру та у позові прокурора. Відповідно до клопотання про арешт майна, прокурор пропонує накласти арешт на дві земельні ділянки, частку квартири в місті Запоріжжі та квартиру в місті Кременчук, що належать ОСОБА_4 . В той же час згідно даних, розташованих на офіційному сайті ФДМ України Єдиній базі даних звітів про оцінку, вартість квартири за адресою: АДРЕСА_2 , складає 655 429,18 грн., а 1/4 квартири в АДРЕСА_1 - 460 319,74 грн. Згідно даних, наданих стороною обвинувачення, вартість двох зазначених земельних ділянок складає сумарно більш ніж 320 000 грн. Отже, вартість майна, на яке пропонує прокурор накласти арешт, складає більш ніж 1 400 000 грн. та є неспіврозмірним із розміром шкоди.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 27.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України.

13.12.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; висновками судових-почеркознавчих експертиз; висновком судової-економічної експертизи таіншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та iншими матеріалами кримінального провадження.

Наявність обґрунтованої підозри, з огляду на стадію розгляду цього кримінального провадження, слідчим суддею вважається доведеною.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_4 на праві приватної власності зареєстровано наступне майно: земельна ділянка із кадастровим номером :07:001:0264, площею 0,24 га; земельна ділянка із кадастровим номером :07:001:0269, площею 0,15 га; 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вартість земельної ділянки із кадастровим номером :07:001:0264, площею 0,24 га складає 213 600 грн. та земельної ділянки із кадастровим номером :07:001:0269, площею 0,15 га складає 106 400 грн.

Відповідно до даних, розташованих на офіційному сайті ФДМ України Єдиній базі даних звітів про оцінку, вартість квартири за адресою: АДРЕСА_2 , складає 655 429,18 грн., а 1/4 квартири в АДРЕСА_1 - 460 319,74 грн.

Прокурором 19.01.2024 до ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов про стягнення на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 330 300 грн., в якості відшкодування шкоди, спричиненої інтересам держави, у кримінальному провадженні № 0000650 від 27.06.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

При цьому, за змістом ч. 6 ст. 170 КПК України, за вказаною підставою, арешт накладається лише 1) на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, 2) за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Водночас, відповідно до положень ст. 128 КПК України, цивільний позов може бути заявлений у кримінальному провадженні до початку судового розгляду. З урахуванням того, що тягар доведення підстав та розміру цивільного позову лежить на цивільному позивачеві, такі законодавчі положення надають можливість останньому обґрунтувати свої позовні вимоги з урахуванням усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів і подати цивільний позов вже після закінчення досудового розслідування.

Разом з тим, уже на стадії досудового розслідування виникає необхідність унеможливити втрату майна, за рахунок якого можливе відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення для забезпечення виконання вироку у цій частині. Вказане може бути реалізоване саме шляхом накладення арешту на відповідне майно.

Зазначене узгоджується з нормами Цивільного процесуального кодексу України, положеннями якого регулюються процесуальні відносини, що виникають у зв`язку з цивільним позовом в кримінальному провадженні. Так, згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи що арешт у кримінальному провадженні з вказаної вище підстави накладається вже після повідомлення особі про підозру, існує обґрунтований ризик втрати майна, за рахунок якого можливе відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а тому накладення на нього арешту є цілком виправданим та необхідним для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Доводи захисника щодо недоведення прокурором повноважень на звернення до суду із позовом про відшкодування шкоди, не можуть також бути прийняті слідчим суддею до уваги, оскільки ці питання вирішуються судом при розгляді позову по суті.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України, обґрунтованість розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також враховуючи можливий ризик втрати майна, за рахунок якого її може бути відшкодовано, дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині, яка є співрозмірною із розміром завданої шкоди, а саме на: земельну ділянку із кадастровим номером :07:001:0264, площею 0,24 га; земельну ділянку із кадастровим номером :07:001:0269, площею 0,15 га, шляхом заборони відчуження зазначеного майна, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Розумність та співрозмірність обмеження права власності, на думку слідчого судді, відповідає завданням цього кримінального провадження, ураховуючи його стадію, характер інкримінованого підозрюваній ОСОБА_4 діяння та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає виправданим саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження, а тому клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000650, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: земельну ділянку із кадастровим номером :07:001:0264, площею 0,24 га; земельну ділянку із кадастровим номером :07:001:0269, площею 0,15 га, шляхом заборони відчуження зазначеного майна.

У іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1