Провадження №1-кп/523/1428/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

17.10.2023 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000183 від 19 травня 2023 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ананьєві, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, засудженого:

- вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 26 лютого 2009 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільненого від його відбування з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2010 року за ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ст.71 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років і 1 місяць, звільненого 22 липня 2015 року у зв`язку із відбуттям строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

О 23 годині 22 хвилини 18 травня 2023 року ОСОБА_4 , будучи судимим за ч.3 ст.187 КК України, перебуваючи біля буд.АДРЕСА_2, діючи з корисливих мотивів та з умислом на заволодіння чужим мобільним телефоном шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення дзвінку іншій особі попросив у знайомої йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надати йому належний останній особі мобільний телефон марки «Redmi 8», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартістю 3799 грн, не маючи наміру його повертати. Потерпіла, довіряючи обвинуваченому, добровільно передала тому цей телефон, а ОСОБА_4 зник з ним з місця вчиненого діяння, розпорядившись чужим майном на власний розсуд.

Обвинувачений вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що в пізній час доби 18 травня цього року він, перебуваючи біля місця свого мешкання, не мав при собі мобільного телефону, який випросив у знайомої жінки на ім`я ОСОБА_5 , щоб нібито подзвонити товаришу. Вона передало йому цей телефон, він його забрав із собою та власниці не повернув. В даний час повністю відшкодував потерпілій шкоду, у вчиненому щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_4 у вміненому йому діянні.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_4 дій, які полягали в тому, що він, будучи судимим за ч.3 ст.187 КК України, перебуваючи о 23 годині 22 хвилини 18 травня 2023 року біля буд. АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів та з умислом на заволодіння чужим мобільним телефоном шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення дзвінку іншій особі попросив у знайомої йому ОСОБА_5 надати йому належний останній особі мобільний телефон марки «Redmi 8», вартістю 3799 грн, не маючи наміру його повертати. Потерпіла, довіряючи обвинуваченому, добровільно передала тому цей телефон, а ОСОБА_4 зник з ним з місця вчиненого діяння, розпорядившись чужим майном на власний розсуд.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про судиму особу, яка не має власної сім`ї, показує про неофіційне працевлаштування в якості вантажника, а також посередньо характеризується за місцем проживання.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, відсутності до обвинуваченого будь-яких позовних вимог від потерпілої, а також позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього можливо застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:

- мобільний телефон марки «Redmi 8», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , - вважати повернутим ОСОБА_5 ;

- диск із відеозаписом - зберігати в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1