Справа № 932/7928/23
Провадження № 1-кс/932/3489/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000052 від 04.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000052 від 04.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в якому останній просить, накласти арешт із забороною відчуження, володіння та користуванням наступним майном, яке було вилучено в ході обшуку на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, а саме з метою врятування майна, для запобігання знищення, спотворення речових доказів, а також з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та на підставі добровільної згоди, яка підтверджується заявою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме автомобіля марки Hyndai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Костромська 28, а саме:

-медична довідка на ім`я ОСОБА_6 ;

-медична книжка серія 1ААВ №501048 та 1 аркуш зі штампами та печатками органів охорони здоров`я із ознаками підробки.

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що в провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000052 від 04.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Центральної окружної прокуратури м. Дніпра, надійшло інформування від Т.в.о начальника управління СБУ в Дніпропетровській області про те, що у ході виконання покладених на Службу безпеки України завдань із захисту державного суверенітету, територіальної цілісності, економічного та оборонного потенціалу держави, отримано інформацію щодо діяльності групи осіб, які впровадили протиправний механізм виготовлення та продажу громадянам України медичної документації та довідок, що містять неправдиві відомості, у тому числі про стан здоров`я для уникнення ними призову від мобілізації у 3С України, незаконного переправлення осіб через державний кордон, отримання незаконних виплат та преференцій з бюджету через зазначені розлади здоров`я та інше. Так, на теперішній час в Україні діє порядок перетину державного кордону України, визначений Постановою КМ України № 57 від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (зі змінами та доповненнями). Враховуючи чинні нормативно-правові акти, Державною прикордонною службою видане відповідне роз`яснення, відповідно до якого, з метою здійснення заходів правового режиму воєнного стану, обмежено виїзд з території держави громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

В ході досудового розслідування було допитано у якості свідка гр. ОСОБА_7 , який повідомив, що «Приблизно на початку поточного року хтось з моїх знайомих, хто саме я не пам`ятаю, дав мені номер телефона Ганни НОМЕР_2 . Наскільки я пам`ятаю, то мені пояснили, що ОСОБА_8 може надати різні медичні документи, а також надати консультацію щодо оформлення медичної документації згідно наявних у людини діагнозів.

До теперішнього часу я не мав водійського посвідчення, у зв`язку із чим я узнав, що для отримання водійського посвідчення необхідно отримати сертифікати огляду нарколога та психіатра. В той же час, я не маю достатнього часу для отримання вказаної довідки у лікувальних закладах, в зв`язку з чим у травні 2023 року я зателефонував ОСОБА_8 на зазначений номер телефону за допомогою месенджеру «Viber». Під час телефонної розмови я поцікавився можливістю отримання вказаної довідки або сертифікату. Вона повідомила, що це довідки форми первинної облікової документації ОСОБА_9 ° 1410/ та № 122-2/0 i коштувати це буде 600 грн. Одночасно, ОСОБА_8 , дізнавшись від мене, що я займаюсь експедицією вантажів, запропонувала мені оформити необхідну медичну документацію для виїзду за кордон. При цьому, повідомила, що вказана «послуга» є платною, та мені необхідно буде передати їй грошові кошти у сумі від двох тисяч доларів США. Вона сказала, що це питання не просте і ій треба буде залучити людей для допомоги. У ході розмови я пожалівся ій, що на теперішній час чоловіки від 18 до 60 років, що перебувають на військовому обліку не можуть виїхати за межі України. В той же час, моя близька подруга ОСОБА_10 на теперішній час проживає у Німеччині і я хочу виїхати до неї за кордон, однак, не можу цього зробити, на що ОСОБА_8 запитала у мене де я знаходжусь на військовому обліку. Я зазначив, що перебуваю на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військкоматі). Також, вона запитала чи маю я якісь захворювання, на що я відповів, що кілька років тому, я як пасажир потрапив у ДТП і довго лікувався у тому числі у травматологічному відділенні Міської клінічної лікарні N° 2 Дніпровської міської ради. Відповідні документи є в наявності.

Вона відзначила, що це полегшить вирішити моє питання. До того ж, вона повідомила, що суму грошових коштів, я маю передати їй до оформлення вказаних документів. Я вислухав ОСОБА_8 та сказав, що подумаю над її пропозицією. ОСОБА_8 сказала, що якщо мені цікава її пропозиція, я маю ій написати або подзвонити. В подальшому, 30.05.2023 ми з ОСОБА_8 розпочали переписуватись за допомогою мобільного додатку «Viber». Далі в ході досудового розслідування було додатково допитано гр. ОСОБА_7 , який повідомив, що 24.07.2023 року близько 10 годину я зустрівся із ОСОБА_11 , яка призначила зустріч біля ТЦ «Арніка», супермаркет «АТБ» за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 20.

У ході спілкування ОСОБА_11 повідомила мені, що наша співпраця буде відбуватися у 2 етапи, а саме 1 етап мене визнають обмежено придатним до військової служби, а на другому 2 етапі я отримаю офіційну довідку від військкомату, яка наддасть мені змогу офіційно виїхати за кордон на лікування. Після отримання вказаної довідки ОСОБА_11 повідомила мені, що вона повністю проінструктує мене, як мені необхідно себе вести при перетині державного кордону, повідомить мій діагноз, план лікування і так далі.

Також, ОСОБА_11 сказала мені, що для оформлення зазначених медичних документів, вона нібито оформить мене на стаціонарне лікування до якоїсь лікарні, на що я запитав у неї чи необхідно мені буде дійсно там знаходитись та лікуватися, на що ОСОБА_11 повідомила, що мені не потрібно буде там знаходитися взагалі та я зможу пересуватися в цей час Україною та в лікарні буду рахуватися лише формально, мені нічого не потрібно роботи та вони все оформлять самі. При цьому, у ході розмови ОСОБА_11 вказала мені, що вона потурбується про те, щоб я не з?являвся у Новокодацькому військкоматі взагалі та вони все зроблять за мене, оскільки я плачу за це грошові кошти.

Далі ОСОБА_11 відкрила сумку та показала, що туди треба покласти грошові кошти за її вищевказані послуги, що я і зробив. Вона запитала мене скільки там, на що я сказав, що там перша частина у розмірі 37 000 гривень (еквівалент 1 000 доларів США) та вона сказала добре. Я спитав, чи буде вона їх перераховувати, на що вона повідомила, що зараз не буде, а потім. Наприкінці зустрічі, ОСОБА_11 повідомила, що вона буде турбуватись, щоб усі документи для виїзду за кордон були зроблені до ого, проти кінця серпня поточного року. В подальшому, 28.07.2023 я зателефонував ОСОБА_11 та спитав, як справи по моїм документам, на що вона повідомила, що все добре та наступному тижні мене нібито покладуть в лікарню на стаціонарне лікування, а також 13.08.2023 року близько 12 години ОСОБА_11 (м.т. НОМЕР_3 ) у телефонній розмові повідомила мене, що виписки із лікарні, що я начебто перебував на стаціонарному лікуванні готові і ОСОБА_11 готова мені їх надати, однак, тільки за умови, що я з нею повністю розрахуюсь, тобто віддам їй другу частину обіцяної суми, тобто, 1 000 доларів США. Перша частина грошових коштів була надана ОСОБА_11 в сумі 37 000 грн. (еквівалент 1 000 доларів США) під час особистої зустрічі 24.07.2023. Також, у телефонних розмовах, а також у переписках за допомогою месенджеру «Viber» з ОСОБА_11 , протягом 14.08.2023 - 17.08.2023 вона наполягала, що зустріч відбудеться тільки після того, як я буду готовий віддати їй другу частину грошових коштів і що вони взагалі працюють тільки за умов 100 % попередньої оплати. У зв?язку із викладеним, 17.08.2023 я повідомив ОСОБА_11 , що готовий із нею зустрітися і ми домовились, що зустріч відбудеться 18.08.2023 у дворі житлового багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 близько 20-00 години. Я попросив перенести зустріч о 19-30, на що вона дала свою згоду. Також, у телефонній розмові вона сказала, що наддасть мені виписки з лікарні, а я повинен взяти із собою копію свого військового квитка.

18.08.2023 близько о 19-20 я прибув у двір житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та присів на лавочку біля 3-го під`їзду. Із собою у мене були 37 000 гривень у купюрах по 500 грн., оригінал мого військового квитка, а також його копія. Приблизно о 19-30 до мене підійшла ОСОБА_11 і запропонувала підійти до 4-го під`їзду вказаного будинку (я так зрозумів, де вона проживає), де ми також сіли на лавочку. У ході зустрічі ОСОБА_11 повідомила, що вона надає мені копії виписок із лікарні, де я ніби то проходив лікування і сказала, щоб я вивчив вказані діагнози, та яке лікування мені надавали. Вона надала мені 2 (дві) виписки форми № 027/0, саме: виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2352 ( ОСОБА_7 ), який знаходився у відділенні кардіології КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. I.I. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради у період з 17.05.2023 до 29.05.2023, з основним діагнозом гіпертонічна хвороба II стадії, яка підписана завідувачем відділення ОСОБА_12 , лікуючим лікарем Єлизаветою Черненко, а також виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №ЄA3427 ( ОСОБА_7 ), який знаходився y ревматологічному відділенні «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. I.I. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради у період з 06.03.2019 до 18.03.2019, з основним діагнозом гостра РЛ, активна фаза, активність II (помірна), яка підписана завідувачем відділення ОСОБА_13 , лікуючим лікарем ОСОБА_14 ..

В ході виконання доручення від УСБУ в Дніпропетровській області про те, що встановлено громадянку України - Семуху (дів. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ; використовує номер м.т. НОМЕР_3 , м.т. НОМЕР_5 яка у складі групи осіб організувала в місті Дніпрі протиправну схему, спрямовану на зняття осіб з військового обліку за грошову винагороду. У свою чергу, для реалізації зазначених протиправних спільних дій, ОСОБА_16 залучила громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ; проживає за адресою: АДРЕСА_5 ; використовує номер м.т. НОМЕР_7 , якою здійснюється виготовлення на замовлення необхідної медичної документації, що містить неправдиві відомості, зокрема, довідок, висновків військово-лікарських комісій, які є підставою для визнання осіб призивного віку непридатними до військової служби за станом здоров`я з виключенням їх з військового обліку, що може бути підставою для перетину ними державного кордону України.

При цьому, встановлено, що для виготовлення медичної документації за грошові кошти, ОСОБА_5 використовує підроблені бланки, а також печатки та штампи лікувально-профілактичних закладів Дніпропетровської області.

За отриманими даними для здійснення своєї діяльності, ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , також, використовують свої зв`язки серед медичних працівників м. Дніпра.

На підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, а саме з метою врятування майна, для запобігання знищення, спотворення речових доказів, а також з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та на підставі добровільної згоди, яка підтверджується заявою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено обшук автомобіля марки Hyndai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Костромська 28 в ході якого було виявлено та вилучено наступне майно, а саме:

-медична довідка на ім`я ОСОБА_6 .

-медична книжка серія 1ААВ №501048 та 1 аркуш зі штампами та печатками органів охорони здоров`я із ознаками підробки.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна сторона обвинувачення вважає, що вилучені під час обшуку речі і документи є речовим доказом, оскільки вони є матеріальними об`єктами, мітять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадженні, а тому на них слід накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження.

У судове засідання слідчий не з`явився. В своєму клопотанні слідчий просить розглянути клопотання без його участі та без участі власника майна та його захисника.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що Дніпровським РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000052, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.04.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за фактом організації групою осіб незаконного переправлення чоловіків громадян України через державний кордон України з корисливих мотивів за грошову винагороду шляхом виготовлення підроблених документів про непридатність до військової служби.

Слідчим в повній мірі доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використаній, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення дієвості повного та всебічного розслідування злочину та проведення ряду відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони користування, відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000052 від 04.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони будь-яким особам, користування, відчуження та розпорядження у кримінальному провадженні № 0000052 від 04.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на майно, яке було вилучено в ході обшуку на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України автомобіля марки Hyndai Tucson д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Костромська 28, а саме:

- медична довідка на ім`я ОСОБА_6 .

-медична книжка серія 1ААВ №501048 та 1 аркуш зі штампами та печатками органів охорони здоров`я із ознаками підробки.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ