Провадження № 1-кп/127/815/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою та клопотання про виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , а також клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про заміну обраного його підзахисному запобіжного заходу на домашній арешт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, відомості про які внесено 06.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, відомості про які внесено 06.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив виділити з кримінального провадження в окреме провадження матеріали відносно ОСОБА_6 у зв`язку з укладенням з останнім угоди про визнання винуватості. Щодо інших обвинувачених прокурор зазначив, що підстав для закриття, зупинення провадження немає. В справі наявні всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведенні досудового розслідування не встановлено. На підставі викладеного, просив призначити кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників кримінального провадження.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підставою для повідомлення останньому про підозру, а в подальшому, скерування обвинувального акта до суду, стали здобуті в ході досудового розслідування докази. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2023 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11.10.2023 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян, що становить 214720 грн. На переконання прокурора, продовжують існувати обґрунтовані підстави для продовження строку дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Так, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, офіційно непрацевлаштований, раніше судимий, інкриміновані йому злочини вчинено під час перебування в установі попереднього ув`язнення, соціальні зв`язки, що мали б стримуючий позитивний вплив на його поведінку відсутні, а тому обвинувачений може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, а під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, оскільки ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, переховувався від органів досудового розслідування, то був оголошений у розшук. У подальшому, органом досудового розслідування було отримано ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу останнього до суду для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Проведеними розшуковими заходами, місцезнаходження ОСОБА_5 було встановлено та 21.08.2023 його було затримано на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області. Також, з огляду на те, що ОСОБА_5 та інші учасники злочинної групи під час спілкування із потерпілими отримували їх анкетні дані, місця їхнього проживання та контактні номери мобільних телефонів, то перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, враховуючи те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, існує ризик, що він, перебуваючи на волі, буде мати можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

Адвокат ОСОБА_9 та його підзахисний ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора про виділення з кримінального провадження в окреме провадження матеріалів відносно ОСОБА_6 у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 заперечував з приводу виділення з кримінального провадження в окреме провадження матеріалів відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . Вважає, що угода про визнання винуватості, яка укладена між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором, буде суперечити інтересам потерпілих. Щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував. Проте просив проводити судовий розгляд даного кримінального провадження колегіально, оскільки інкриміновані обвинуваченим санкції статей передбачають таку можливість. Щодо задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 строку дії обраного відносно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечує. Вважає, що наразі відпали ті ризики, які перелічені прокурором у клопотанні. Всі докази вже зібрані і знаходяться у прокурора, тому жодним чином вливати на хід розгляду кримінального провадження у суді ОСОБА_5 не зможе. Крім того, у ОСОБА_5 діагностовано розумову відсталість зі значними порушеннями поведінки, що підтверджується відповідною медичною довідкою. Також обвинувачений неодноразово перебував на лікуванні у психіатричній лікарні. Крім того, ОСОБА_5 неосвічений, загальний рівень його знань за 9 класів становить лише дві цілих. Крім того, у ОСОБА_5 тісні соціальні зв`язки з його батьками, з якими він спільно проживає за однією адресою. Також обвинувачений з багатодітної сім`ї, має близько 10 братів та сестер. Тому, враховуючи психічний та загальний стан ОСОБА_5 він взагалі жодних злочинів вчиняти не може і переховуватись від суду у нього наміру немає. З цих підстав, з врахуванням того, що у ОСОБА_5 є постійне місце проживання, захисник просив суд змінити застосований до останнього запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, щоб він міг з`являтися до суду та лікуватися.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку та клопотання свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 не заперечував з приводу призначення кримінального провадження до судового розгляду. Угоду про визнання винуватості вважає передчасною, оскільки невідомі з цього приводу позиції потерпілих та відсутні відомості про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_6 завданої потерпілим шкоди. На переконання захисника, клопотання про виділення з кримінального провадження в окреме провадження матеріалів відносно обвинуваченого ОСОБА_6 потрібно вирішувати лише після того, як така угоду буде затверджена судом. Вважає, що наразі прокурором не наведено підстав, які б перешкоджали одночасному розгляду кримінального провадження стосовно всіх трьох обвинувачених. Тим більше, що допитувати, надавати пояснення та досліджувати матеріали кримінального поводження буде набагато зручніше та об`єктивніше, якщо всі троє обвинувачених будуть приймати одночасно участь при судовому розгляді даного кримінального провадження. Крім того, з врахуванням обставин справи, адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання свого колеги адвоката ОСОБА_8 з приводу колегіального розгляду даного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_10 підтримала клопотання прокурора та поданий нею до обвинувачених цивільний позов.

Потерпілі: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 в підготовче судове засідання не з`явились, попередньо надали суду письмові заяви про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду без їхньої участі. В поданих письмових заявах потерпілі також висловили свої думки з приводу призначення обвинуваченим міри покарання.

Вислухавши клопотання та думки учасників судового провадження з приводу заявлених клопотань, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 8 ст. 469 КПК України у разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених. Кримінальне провадження щодо особи (осіб), з якими досягнуто згоди, підлягає виділенню в окреме провадження.

Практика укладання угод в кримінальному провадженні неодноразово була предметом розгляду у Європейському суді з прав людини, який зазначав, що саме по собі існування таких спрощених процедур не суперечить Конвенції з прав людини та практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, в рішенні Суду у справі «Ніколов проти Болгарії» Європейський суд зазначив, що застосування спрощеної процедури на підставі угоди про визнання винуватості та загалом спрощення процедур на підставі Рекомендації № R(87) 18, безперечно, має переваги для обвинуваченого та правосуддя загалом, оскільки скорочує тривалість кримінального провадження, швидко визначаючи винуватість особи та міру її відповідальності, крім того, спрощує вирішення питань цивільної відповідальності та відшкодування шкоди, заподіяної злочином. В іншому рішенні Європейського суду з прав людини «Бабар Ахмад та Інші проти Сполученого Королівства» Суд дійшов висновку про те, що інститут угод, зокрема «угоди про визнання винуватості», є спільною рисою кримінального правосуддя не лише США та Сполученого Королівства, а й належить до спільного надбання Європейських систем кримінального правосуддя, загальною рисою яких є надання «знижки покарання» в обмін на визнання винуватості до початку судового провадження у кримінальній справі або за суттєве співробітництво з правоохоронними органами чи прокурором, за умови відповідності такої угоди гарантіям справедливого судового розгляду, закріпленим п. 1 ст. 6 Конвенції. Зокрема, основними вимогами до такої угоди є забезпечення її добровільності, а також розуміння особою правових наслідків угоди (за умови забезпечення її права на захист), відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також нейтральність, певною мірою пасивність суду та його невтручання в процес досягнення і укладення угоди між сторонами, з його більш вагомою роллю в частині перевірки умов угоди - її законності, добровільності, дійсності заявленого клопотання тощо.

Щодо твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про те, що оскільки у справі наявні потерпілі, то в даному випадку має бути затверджена лише угода про примирення з усіма потерпілими, суд зазначає наступне.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.12.2018 у справі № 756/11661/17, угода про примирення являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів учасників кримінально-правового конфлікту та забезпечення їх балансу. Адже сторони шляхом компромісних і взаємовигідних рішень між собою адаптують норми права про примирення до конкретного (їх) випадку, чим задовольняють свої інтереси, а в результаті й суспільні (публічні) інтереси.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відтак, з огляду на вищевикладене, суд враховує, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України. Між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника останнього адвоката ОСОБА_9 , було досягнуто згоди щодо укладення угоди про визнання винуватості. Однак згоди досягнуто не з усіма обвинуваченими. З метою недопущення порушення вимог ст. 28 КПК України про розгляд судом кримінального провадження у розумні строки та з врахуванням того, що виділення матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 не може негативно вплинути на повноту судового розгляду зазначеного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заявлене прокурором клопотання, яке підтримали обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, про виділення з кримінального провадження в окреме провадження матеріалів відносно ОСОБА_6 , є обґрунтованими, доцільними та таким, що підлягає до задоволення.

Щодо можливості призначення до судового розгляду кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, суд зауважує, що під час підготовчого судового засідання підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

З метою підготовки до судового розгляду встановлено, що угоди про визнання винуватості до суду в порядку ст.ст. 468-475 КПК України щодо вказаних обвинувачених не надійшло.

Підстав для закриття провадження згідно з ст. 284 КПК України не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, підстав для повернення обвинувального акта немає.

Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.

Суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

З урахуванням клопотання захисників обвинувачених та обвинувачених про колегіальний розгляд кримінального провадження, суд вважає судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювати колегіально в складі трьох професійних суддів у відкритому судовому засіданні. В зв`язку з цим дане кримінальне провадження необхідно передати до відділу прийому та реєстрації Вінницького міського суду Вінницької області для визначення складу членів колегії суддів.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів, з раніше визначеним розміром застави, а також клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт в нічну пору доби, суд зазначає наступне.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2023 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11.10.2023 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян, що становить 214720 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Також при вирішенні заявлених клопотань, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відтак, тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими причинами в сукупності для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України»).

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Судом враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Також обвинувачений офіційно непрацевлаштований, раніше судимий, соціальні зв`язки, що мали б стримуючий позитивний вплив на його поведінку відсутні, незважаючи на його спільне проживання до взяття під варту за однією адресою разом з батьками, оскільки інкриміновані йому злочини вчинено під час перебування в установі попереднього ув`язнення, а тому обвинувачений може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, а під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, судом враховано й те, що ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, переховувався від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим був оголошений у розшук. У подальшому, органом досудового розслідування було отримано ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу останнього до суду для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Проведеними розшуковими заходами, місцезнаходження ОСОБА_5 було встановлено та 21.08.2023 його було затримано на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області.

Також, з огляду на те, що ОСОБА_5 та інші учасники злочинної групи під час спілкування із потерпілими отримували їх анкетні дані, місця їхнього проживання та контактні номери мобільних телефонів, то перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу останній може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім того, враховуючи те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, існує ризик, що він, перебуваючи на волі, буде мати можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам, оскільки не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним покладених на нього обов`язків. Тому обвинуваченому ОСОБА_5 доцільно продовжити строк дії застосованого до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів, з правом внесення застави у розмірі та на тих підставах, що визначені ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2023.

Також в даному кримінальному провадженні потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в порядку ст. 128 КПК України, заявлено до обвинувачених цивільні позови про стягнення з останніх майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочинів.

Форма і зміст поданих позовних заяв відповідають вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, а тому слід визнати вищезазначених осіб цивільними позивачами у даному кримінальному провадженні. Відповідно, копії цих позовних заяв підлягають врученню обвинуваченим з наданням останнім строку для подання відповідних відзивів на позовні заяви відповідно до вимог ч. 7 ст. 178 ЦПК України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 31, 128, 177, 183, 194, 217, 314 317, 331, 334, 469 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою ще на 60 днів, з 10.10.2023 по 08.12.2023 включно.

Виділити з кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, відомості про які внесено 06.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 в окреме провадження.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, відомості про які внесено 06.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049, призначити до судового розгляду в залі №20 Вінницького міського суду Вінницької області на 12 жовтня 2023 року о 09 год 30 хв.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні в складі колегії трьох суддів.

Передати дане кримінальне провадження до відділу прийому та реєстрації Вінницького міського суду Вінницької області для визначення складу членів колегії суддів.

Визнати потерпілу ОСОБА_10 цивільним позивачем за позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 7250 грн.

Визнати потерпілого ОСОБА_11 цивільним позивачем за позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 6300 грн.

Визнати потерпілого ОСОБА_12 цивільним позивачем за позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 6300 грн.

Визнати потерпілого ОСОБА_13 цивільним позивачем за позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 15600 грн.

Визнати потерпілу ОСОБА_14 цивільним позивачем за позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 8400 грн.

Визнати потерпілу ОСОБА_15 цивільним позивачем за позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 3000 грн.

Визнати потерпілого ОСОБА_16 цивільним позивачем за позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 6300 грн.

Визнати потерпілого ОСОБА_17 цивільним позивачем за позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 4500 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України надати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строк для подачі відзиву на цивільні позови не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

В судове засідання для розгляду кримінального провадження викликати учасників судового провадження.

Копію ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької обласної прокуратури для відома.

На ухвалу суду в частині продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. В решті ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: