ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/8643/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/364/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Шахрайство
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду міста Харкова від 04 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_8 , -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

- 25.11.2015 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК Україні, до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком в 1 рік;

- 14.06.2016 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 190, ч.5 ст.72, ст. 71 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільненого 27.10.2017 з Білоцерківської ВК №35 Київської області по відбуттю строку покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.190 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст.190 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.

Вирішено долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

Судом встановлено, що 17.09.2020 приблизно о 15:30 год. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на стаціонарний домашній телефон (0572-67-70-52), зателефонувала невстановлена в ході судового розслідування особа, попередньо змовившись з ОСОБА_8 , на вчинення шахрайських дій, та повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що її онука ОСОБА_10 , потрапила у дорожньо-транспортну пригоду та для того, щоб останній надали медичну допомогу ОСОБА_9 , повинна передати грошові кошти невідомому чоловіку, нібито лікарю, який був відправлений лікарнею для їх отримання. Після здійснення телефонного дзвінка, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний заздалегідь розроблений план вчинення шахрайських дій разом з невстановленою під час судового розслідування особою, з метою заволодіння всіма наявними у потерпілої грошовими коштами, 17.09.2020 приблизно о 15:30 годині прийшов до приміщення квартири АДРЕСА_2 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом наживи за рахунок злочинної діяльності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підтвердив ОСОБА_9 неправдиву інформацію щодо потрапляння ОСОБА_10 у дорожньо-транспортну пригоду. Далі ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправність своїх дій, переслідуючи корисливі мотиви, умисно, шляхом обману отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 10000 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 17.09.2020 становить 281 127 гривень, начебто за надання медичної допомоги ОСОБА_10 . В цей же день, а саме, 17.09.2020 приблизно о 15:40 год. вищезазначена невстановлена в ході судового розслідування особа, попередньо змовившись з ОСОБА_8 на вчинення шахрайських дій, повторно зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що переданих нею грошових коштів в сумі 10000 доларів США, для надання медичної допомоги ОСОБА_10 недостатньо, та ОСОБА_9 повинна передати ще гроші, у зв`язку з чим, приблизно о 15:45год., продовжуючи реалізацію свого спільного з невстановленою особою злочинного умислу щодо вчинення шахрайських дій, ОСОБА_8 , знову прийшов до квартири АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_9 та реалізуючи свій спільний злочинний умисел разом із невстановленою особою, у вигляді тотожних діянь, які є реалізацією єдиного злочинного умислу, знову підтвердив неправдиву інформацію щодо недостатності коштів наданих для проведення операції ОСОБА_10 , після чого отримав від ОСОБА_9 грошові кошти сумі 30000 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 17.09.2020 становить 843 381 гривень, начебто за надання медичної допомоги ОСОБА_10 , які остання під впливом обману добровільно передала ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_8 створивши у ОСОБА_9 невірне уявлення про подальшу долю грошових коштів, з місця вчинення злочину зник, заволодівши останніми та розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1 124 508 гривень.

Крім того, 03.10.2020 приблизно об 11год.00хв. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на стаціонарний домашній телефон (0572-364-05-86) зателефонувала невстановлена в ході судового розслідування особа, попередньо змовившись з ОСОБА_8 , на вчинення шахрайських дій, та повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що її сестра - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , потрапила у дорожньо-транспортну пригоду та для того, щоб останній надали медичну допомогу ОСОБА_11 повинна передати грошові кошти невідомому чоловіку, нібито лікарю, який був відправлений лікарнею для їх отримання. Після здійснення телефонного дзвінка, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний заздалегідь розроблений план вчинення шахрайських дій разом з невстановленою під час судового розслідування особою, 03.10.2020 приблизно о 11:00год. прийшов до приміщення квартири АДРЕСА_3 , маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повторно, керуючись корисливим мотивом наживи за рахунок злочинної діяльності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підтвердив ОСОБА_11 неправдиву інформацію щодо потрапляння ОСОБА_12 у дорожньо-транспортну пригоду. Далі ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправність своїх дій, переслідуючи корисливі мотиви, умисно, шляхом обману отримав від ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 5000 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 03.10.2020 становить 141 671, 50 гривень, начебто за надання медичної допомоги ОСОБА_12 , які остання під впливом обману добровільно передала ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_8 , створивши у ОСОБА_11 невірне уявлення про подальшу долю грошових коштів, з місця вчинення злочину зник, заволодівши останніми та розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_8 , спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 141 671,50 гривень.

Крім того, 07.10.2020 приблизно о 16год.05хв. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на мобільний телефон зателефонувала дружина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і якій в свою чергу на мобільний телефон зателефонувала невстановлена в ході судового розслідування особа, попередньо змовившись з ОСОБА_8 , на вчинення шахрайських дій, та повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що онук ОСОБА_13 ОСОБА_15 , потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та для того, щоб останньому надали медичну допомогу ОСОБА_13 повинен передати грошові кошти невідомому чоловіку, нібито лікарю, який був відправлений лікарнею для їх отримання. Після здійснення телефонного дзвінка, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний заздалегідь розроблений план вчинення шахрайських дій разом з невстановленою під час судового розслідування особою, 07.10.2020 приблизно о 16:10 годині прийшов до приміщення квартири АДРЕСА_4 , маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повторно, керуючись корисливим мотивом наживи за рахунок злочинної діяльності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підтвердив ОСОБА_13 неправдиву інформацію щодо потрапляння ОСОБА_15 у дорожньо-транспортну пригоду. Далі ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправність своїх дій, переслідуючи корисливі мотиви, умисно, шляхом обману отримав від ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 21000 гривень та 4200 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 07.10.2020 становить 118 960,80 гривень, начебто за надання медичної допомоги ОСОБА_15 , які ОСОБА_13 під впливом обману добровільно передав ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_8 , створивши у ОСОБА_13 невірне уявлення про подальшу долю грошових коштів, з місця вчинення злочину зник, заволодівши останніми та розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_8 , спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 139 960,80 гривень.

В апеляційній скарзі захисник, не оскаржуючи встановлені фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок змінити та призначити обвинуваченому мінімальне покарання.

Вказує, що більша частина коштів, якими заволодів обвинувачений потерпілому ОСОБА_13 була повернута, шляхом добровільної видачі.

Доводи сторони захисту щодо беззаперечного визнання вини ОСОБА_8 , щирого каяття, визнання цивільних позовів, принесення вибачення потерпілим, судом не враховані як пом`якшуючі обставини.

Крім того, обвинувачений має постійне місце проживання, місце реєстрації, характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має малолітню дитину

Сторони були повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином. Клопотань про особисту участь на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

За таких обставин, з урахуванням відсутності апеляційних скарг з вимогами про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілих і обвинуваченого, інтереси якого представлені захисником.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши доводи апеляційної скарги, вислухавши думку прокурора, яка заперечувала проти пом`якшення призначеного покарання, думку захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, згідно з положеннями ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції зазначених вимог дотримався.

Так, судом враховано тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушеннь, які відносяться до категорії нетяжких злочинів та особливо тяжкого злочину, конкретні обставини справи, відомості про особу обвинуваченого.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місце проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З огляду на встановлені обставини суд першої інстанції дійшов до цілком обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання як за кожний злочин окремо так і за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Таке рішення суду першої інстанції є обгрунтованим.

Призначене судом покарання як за видом так і за розміром відповідає меті покарання.

Крім того, усі обставини, на які в апеляційній скарзі посилається захисник, як на підставу для призначення менш суворого покарання, враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Між тим, захисником в апеляційній скарзі не наведено, яким чином зазначені обставини та дані про особу обвинуваченого настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, що призначене судом покарання є явно несправедливим.

Колегія суддів наголошує, що згідно фактичних обставин справи ОСОБА_8 було вчинено 3 епізоди шахрайства щодо осіб похилого віку, зокрема щодо ОСОБА_9 , 1947 рокународження, ОСОБА_11 1938 року народження, ОСОБА_13 1939 року народження.

Враховує колегія суддів і спосіб вчинення шахрайства, а саме потерпілим повідомлялась неправдива інформація щодо обставин потрапляння родичів потерпілих у дорожньо-транспортну пригоду і начебто для їх лікування необідні були кошти.

Така злочинна діяльність обвинуваченого, на думку колегії суддів має підвищену суспільну небезпечність.

Крім того, належить врахувати наявність кваліфікуючих ознак повторність, вчинення злочинних дій за попередньою змовою групою осіб та за одним епізодом шахрайства завдання значної шкоди потерпілому.

При цьому, попередня судимість ОСОБА_8 згідно вироку Зарічного районного суду міста Суми була також за шахрайство.

Вказане свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, оскільки після відбуття покарання, обвинувачений продовжує вчиняти злочинні дії пов`язані з шахрайством за аналогічною ст. 190 КК України.

Таким чином, апеляційні доводи захисника про необхідність пом`якшення призначеного покарання слід вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер та не можуть вважатися достатніми підставами для пом`якшення покарання за вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень проти власності щодо осіб похилого віку, виправлення обвинуваченого в разі призначення більш м`якого покарання, на думку колегії суддів є неможливим.

Що стосується посилання апелянта на не встановлення судом першої інстанції обставин, що пом`якшують покарання, колегія суддів зазначає наступне.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 не вживав заходів щодо добровільного відшкодування шкоди потерпілим, частина коштів була виявлена та вилучена у обвинуваченого під час проведення огляду місця події і вказані кошти були передані потерпілому ОСОБА_13 на відповідальне зберігання, а оскаржуваним вироком повернуті потерпілому.

При цьому інші кошти обвинувачений потерпілим не повернув, у зв`язку з чим судом були задоволені цивільні позови потерпілих.

Крім того, 16 жовтня 2020 року, обвинувачений був оголошений у розшук і лише 03 липня 2023 року його місцезнаходження було встановлене.

Вказане свідчить про відсутність в діях обвинуваченого щирого каяття, як і інших обставин що пом`якшують покарання обвинуваченого.

З урахуванням вище наведеного, на думку колегії суддів, покарання, призначене судом першої інстанції, є співрозмірним протиправному діянню ОСОБА_8 необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і не може вважитися явно несправедливим внаслідок суворості, у зв`язку з чим апеляційна скаргу захисника належить залишити без задоволення.

Таким чином вирок суду є законним та обґрунтованим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405,406, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду міста Харкова від 04 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий

Судді -