Справа №639/7127/23
Провадження №1-кп/639/191/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР 01 листопада 2023 року за №0001119 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, з середньою освітою, не працюючої, раніше судимої: 11.10.2023 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненої від відбуття покарання на підставі ст.. 75 КК України на 2 роки; 15.11.2023 р. Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.. 75 КК України та звільненої від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, ч. 3 ст. 357, КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2023 р. об 11.00 год. ОСОБА_4 перебувала за адресою: м. Харків, на перехресті вулиць Холоногірська та Полтавський Шлях на зупинці громадського транспорту, неподалік від б. №3 по вул.. Холодногірська, де незадовго до цього чекала на транспорт незнайома їй раніше ОСОБА_5 . Саме в той час ОСОБА_4 помітила на лавочці вказаної зупинки необачно залишену сумку, належну ОСОБА_5 . Після чого у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаної сумки. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення сумки, належної ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , використовуючи ту обставину, що за її діями ніхто не спостерігав і не міг завадити доведенню протиправного умислу до кінця, шляхом вільного доступу, безперешкодно, таємно, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань рф продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаною про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України», який діє по теперішній час, спочатку підійшла до лавочки, на котрій знаходилась сумка, належна ОСОБА_5 , відкрила її та, переконавшись, що в ній є щось цінне, одягла на себе та попрямувала у бік ринку «Термінал», розташованого за адресою: м. Харків, вул.. Полтавський шлях 149. Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність свого злочинного задуму, заволоділа сумкою чорного кольору, невеликого розміру зі штучної шкіри з ланцюжками срібного кольору, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5630/23 від 15.11.2023 р., становить 390 грв. 00 коп., усередині якої знаходились паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , серія ВКХ № НОМЕР_2 , банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» золота для виплат № НОМЕР_8, банківська картка АТ КБ «Приват Банк» універсальна НОМЕР_3 та грошові кошти у розмірі 1500 грв. після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1890 грв., з яких грошові кошти становлять 1500 грв., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №5630/23 від 15.11.2023 р.

28 жовтня 2023 р. об 11.00 год., ОСОБА_4 , перебувала за адресою: м. Харків на перехресті вулиць Холодногірська та Полтавський Шлях на зупинці громадського транспорту, неподалік від б. №3 по вул.. Холодногірська, де незадовго до цього чекала на транспорт раніше їй незнайома ОСОБА_5 саме в той час ОСОБА_4 помітила на лавочці вказаної зупинки необачно залишену сумку, належну ОСОБА_5 . Після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаної сумки. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , використовуючи ту обставину, що за її діями ніхто не спостерігав і не міг завадити доведенню протиправного умислу до кінця, шляхом вільного доступу, безперешкодно, таємно, спочатку підійшла до лавочки, взяла сумку, відкрила її та, переконавшись, що в ній є щось цінне, заволоділа вказаною сумкою, в середині якої окрім іншого, знаходились банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» золота для виплат № НОМЕР_8, банківська картка АТ КБ «Приват Банк» універсальна НОМЕР_3, які належать ОСОБА_5 . У подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, віддалившись від місця вчинення кримінального правопорушення на певну відстань, впевнившись що за її діями ніхто не спостерігає, перевірила зміст викраденої сумки, яка належить ОСОБА_5 , та встановила, що в ній знаходяться банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» золота для виплат № НОМЕР_8, банківська картка АТ КБ «Приват Банк» універсальна НОМЕР_3. Саме в той час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на привласнення банківських карток з метою подальшого заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , що знаходилися н той час на рахнках вказаних банківських карток. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою обернення чужого майна на свою користь, заволоділа банківськими картками АТ КБ «ПриватБанк» золота для виплат № НОМЕР_8, банківська картка АТ КБ «Приват Банк» універсальна НОМЕР_3, які належать ОСОБА_5 та які згідно ст.. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 р., підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.. 1 п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообігу» від 22.05.2003 є офіційними документами, тобто електронними документами, засобами доступу до банківських рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_4 , у зазначений період час, виконала усі дії, які вважала за необхідне, для привласнення офіційних документів, якими є банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» золота для виплат № НОМЕР_8, банківська картка АТ КБ «Приват Банк» універсальна НОМЕР_3, що є належним чином оформлені офіційними документами та матеріальними носіями. Після цього, ОСОБА_4 з викраденими офіційними документами, тобто банківськими картками АТ КБ «ПриватБанк» золота для виплат № НОМЕР_8, банківська картка АТ КБ «Приват Банк» універсальна НОМЕР_3 з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась майном на власний розсуд.

28 жовтня 2023 р. об 11.00 год. ОСОБА_4 перебувала за адресою: м. Харків на перехресті вулиць Холодногірська та Полтавський Шлях на зупинці громадського транспорту, неподалік від б. №3 по вул.. Холодногірська, де незадовго до цього чекала на транспорт раніше незнайома їй ОСОБА_5 . Саме в той час ОСОБА_4 помітила на лавочці вказаної зупинки необачно залишену сумку, належну ОСОБА_5 . Після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаної сумки. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , використовуючи ту обставину, що за її діями ніхто не спостерігав і не міг завадити доведенню протиправного умислу до кінця, шляхом вільного доступу, безперешкодно, таємно, спочатку підійшла до лавочки, взяла сумку, відкрила її та, переконавшись, що в ні є щось цінне, заволоділа вказаною сумкою, в середині якої окрім іншого, знаходився паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , серія ВКХ № НОМЕР_4 подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, віддалившись від місця вчинення кримінального правопорушення на певну відстань, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, перевірила зміст викраденої сумки, яка належить ОСОБА_5 , та встановила, що в ній знаходиться паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , серія ВКХ № НОМЕР_2 . Після чого, розуміючи, що вказаний паспорт та посвідчення водія є важливими особистими документами, втрата яких істотно ускладнює реалізацію особою свої прав, свобод та законних інтересів, даючи умисно з особистих мотивів та з метою незаконного заволодіння, таємно привласнила вказані вище документи, розпорядившись у подальшому ними на власний розсуд.

28 жовтня 2023 р. об 11.30 год. ОСОБА_4 , цілеспрямовано прийшла на ринок «Термінал», розташованого за адресою: м. Харків, вул.. Полтавський Шлях, 149, з метою заволодіння грошовими коштами з викрадених банківських карток АТ КБ «ПриватБанк» золота для виплат № НОМЕР_8, банківська картка АТ КБ «Приват Банк» універсальна НОМЕР_3, належних раніше їй незнайомій ОСОБА_5 шляхом придбання товарів. Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з викрадених банківських карток АТ КБ «ПриватБанк» золота для виплат № НОМЕР_8, банківська картка АТ КБ «Приват Банк» універсальна НОМЕР_3, належних раніше їй незнайомій ОСОБА_5 , відчуваючи безкарність за вчинену раніше крадіжку, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, використовуючи ту обставину, що за її діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню злочинного умислу до кінця, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань рф продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаною про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України», який діє по теперішній час, 28 жовтня 2023 р. у період часу з 11.00 год по 11.40 год. розрахувалась вказаними вище банківськими картками, достовірно знаючи, що вони є безконтактними, у магазині та аптеці шляхом придбання товарів, а саме: об 11.02 год. - придбавши у «Meraaптеці», за адресою: м. Харків, вул.. Полтавський Шлях 153, товар, розрахувавшись банківською карткою АТ КБ «Приват Банк» універсальна № НОМЕР_4, належною раніше їй незнайомій ОСОБА_5 на суму 60 грв. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, розрахувавшись банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» золота для виплат № НОМЕР_8, належною раніше їй незнайомій ОСОБА_5 , об 11.39 год. - придбала непродовольчі товари у магазині «Смайлмаркет 23», який розташований за адресою: м. Харків, вул.. Полтавський Шлях 147 на суму 70 грв., та об 11.40 год. - придбала непродовольчі товари у магазині «Смайлмаркет 23», який розташований за адресою: м. Харків, вул.. Полтавський Шлях 147 на суму 159 грв., тим самим ОСОБА_4 таємно викрала грошові кошти, належні ОСОБА_5 , заволодівши ними на загальну суму 589 грв., які знаходились на банківських рахунках АТ КБ «ПриватБанк».

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, визнала повністю, пояснила суду, що скоїла їх саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію своїх дій, а також наслідки не оспорює.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої нею до суду заяви просила розглядати справу без її участі.

Обвинувачена вважала недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нею не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції останньої, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів, що характеризують її особу.

Суд проводив розгляд данного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, а саме: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 185 КК України); як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів (ч. 1 ст. 357 КК України); як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом (ч. 3 ст. 357 КК України).

Така юридична оцінка дій обвинуваченої відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона не працює, не заміжня, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима, має постійне місце мешкання та реєстрації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає визнання своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєних правопорушень, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєних кримінальних правопорушень та вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства, застосувавши положення ч. 1 ст. 70 КК України.

Також, судом встановлено, що кримінальні правопорушення, які є предметом теперішнього розгляду обвинувачена ОСОБА_4 вчинила до постановлення вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 15.11.2023 року та за яким останній було призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільненої від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові ОП ККС ВС у справі №760/26543/17 (провадження №51-3600 кмо20), якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, учинених до постановлення цього вироку, то в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватися залежно від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку і яке рішення ухвалює суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У разі, коли попередній вирок залишився незмінним й ухвалене в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, - виконується самостійно.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, попереднім вироком суду ОСОБА_4 звільнена у порядку ст. 75 КК України від відбування призначеного їй покарання за ч. 1 ст. 309 КК України. Вирок набрав законної сили 18.12.2023 року. Тобто, вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 15.11.2023 року необхідно виконувати самостійно.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 15.11.2023 року, яким ОСОБА_4 , засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, виконувати самостійно.

Після набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту її фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні судові експертизи у розмірі 2479 грн.

Після набрання вироком законної сили, скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.11.2023 року, а саме: з сумки чорного кольору, невеликого розміру, зі штучної шкіри, з ланцюжками срібного кольору, паспорту громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , серія ВКХ № НОМЕР_2 ; банківських карток: АТ КБ «ПриватБанк» золота для виплат № НОМЕР_6 ; універсальна № НОМЕР_7 ; обкладинки коричневого кольору, зі штучної шкіри з написом «Паспорт Україна», із зображенням мапи та герба України, золотистого кольору на передній частині обкладинки; обкладинки чорного кольору, зі штучної шкіри з написом «Паспорт Україна», із зображенням мапи та герба України, золотистого кольору на передній частині обкладинки; 4 пар шкарпеток торгівельної марки «Sportqueen»; 2 балончиків з газом для запальничок торгівельної марки «BURN GAS», об`ємом 100 мл; грошових коштів загальною сумою 1500 гривень, купюрами наступних номіналів: 500 гривень серійний номер ЄИ 8793398; 500 гривень, серійний номер ЄИ 8793399; 500 гривень серійний номер ЄИ 8793400, які визнано речовими доказами, та повернути його власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1