ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0001386 за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2023 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2023 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яке погоджено з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпроп5етровської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали до 15 грудня 2023 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 скоїв тяжкий злочин, тому з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства. Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в період встановленого судом іспитового строку.

Слідчий суддя вирішуючи питання доцільності обрання виняткового запобіжного заходу, зазначив, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, має родину, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього також процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вказує, що слідчий суддя не врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначив, що слідчим суддею не було враховано дані про особу підозрюваного, який не працює, є раніше засудженою особою, вчинив тяжкий злочин в період іспитового строку. Вважав заявлені ризики реальними та обґрунтованими.

Вважав, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить практиці Європейського суду з прав людини в аспекті його застосування.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а саме таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, яке ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та таким в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.

Колегією суддів встановлено, що у провадженні Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001386 від 20.10.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 19 жовтня 2023 року о 17 годині 00 хвилин знаходився в торговому залі магазину «Продукти», що розташований поблизу буд. №19 по вул. Сучкова, в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_10 та під час розмови побачив у останнього мобільний телефон марки «Redmi Note 8 Pro 128Gb», після чого у нього виник умисел, направлений на заволодіння вказаним телефоном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 попросив у ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Redmi Note 8 Pro 128Gb» під вигаданим приводом необхідності здійснити дзвінок.

ОСОБА_10 , будучи впевненим у добросовісних намірах ОСОБА_8 , передав останньому свій мобільний телефон торгової марки «Redmi Note 8 Pro 128Gb» для здійснення дзвінка, а після того, як ОСОБА_10 , зрозумів, що ОСОБА_8 не збирається повертати йому телефон, почав йти за останнім та гучно вимагати повернути мобільний телефон.

В цей момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна (грабіж) вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 19 жовтня 2023 року приблизно о 17 годині 35 хвилин, розуміючи, що його незаконні дії стали відкритими для потерпілого, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито утримуючи викрадене майно, з місця злочину втік, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду у виді вартості викраденого майна.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001386 за ч. 4 ст. 186 КК України.

20 жовтня 2023 року о 16-30 ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В той же день, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

21 жовтня 2023 року слідчий Новомосковського РВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з посиланням на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України з метою запобігання переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив та виходив з того, що матеріали кримінального провадження, на які посилались прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Також при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та сама по собі тяжкість інкримінованих правопорушень не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ Летельє проти Франції.

Слідчим суддею взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 одружений, має родину, має на утриманні дітей 2007 та 2013 року народження, має постійне місце проживання. Крім того, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у період іспитового строку за попереднім вироком. Слідчий суддя враховуючи всі встановлені обставини вважав, що для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для попередження ризиків вказаних слідчим та прокурором.

В матеріалах, доданих слідчим до клопотання відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_8 не з`являвся за викликом до слідчого чи прокурора. Не надано таких відомостей і під час апеляційного перегляду.

Будь-яких відомостей про те, що за вказаний період підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, а після застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту порушував покладені на нього обов`язки, чи вчиняв спроби перешкоджання кримінальному провадженню або ж вчиняв інші кримінальні правопорушення, матеріали не містять і ці обставини не спростовані прокурором.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.

При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.

На даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відповідно, до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

На думку колегії суддів, з урахуванням віку та стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , особи останнього, який має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, отже обраний слідчим суддею підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст. 43 Конституції України. Також доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.

У відповідності до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз.

Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 194, 196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2023 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 15 грудня 2023 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4