Справа № 481/1226/23
Провадж.№ 1-кп/481/83/2023
В И Р О К

іменем України

30.11.2023 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2023 року за № 0000059

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нового Бугу, Миколаївської області, українця, громадянина України, приватного підприємця, із загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст..89 КК України не судимого,

по даному кримінальному провадженню обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом встановлено, та визнано доведеним, що 12.04.2023 року приблизно о 09:20 год. гранатометник першого відділення охорони другого взводу охорони роти охорони, старший солдат ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 та стрілець другого відділення охорони другого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , перебували по АДРЕСА_1 біля пункту доочищення та розливу питної води КП «Водопровідні мережі», напроти магазину «Україна», де здійснювали оповіщення військовозобов`язаних та осіб які підлягають мобілізації, шляхом вручення повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 12.04.2023 року близько 09:30 години потерпілий ОСОБА_5 підійшов до обвинуваченого ОСОБА_3 , що перебував по вул. Харчука у м. Новий Буг, Миколаївської області, біля пункту доочищення та розливу питної води КП «Водопровідні мережі», для перевірки анкетних даних, у ході чого між ними виник конфлікт. Під час даного конфлікту у ОСОБА_3 виник кримінально протиправний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_3 стоячи навпроти ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, умисно та цілеспрямовано наніс два удари кулаком лівої руки в область обличчя останньому.

В результаті своїх умисних протиправних дій, ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в величній області справа, які відносяться до категорії летких тілесних ушкоджень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, каявся у вчиненому та просив вибачення у потерпілого. Суду пояснив, що він дійсно навесні 2023 року в денний час перебував біля пункту доочищення та розливу питної води КП «Водопровідні мережі», напроти магазину «Україна». До нього підійшли чоловіки у військовій формі та почали вимагати, щоб він пред`явив документи. Однак, обвинувачений сказав, щоб вони спочатку самі показали свої документи, оскільки зараз багато осіб ходить у військовій формі.

Однак, потерпілий та інші особи документи не показали, кинули на капот велику кількість бумаг і між ними виник словесний конфлікт.

Потерпілий стояв з правого боку автомобіля і вдарив ногою по крилу, чи дверях. Від таких дій потерпілого обвинувачений втратив контроль, вийшов з автомобіля і долонею правої руки двічі вдарив ОСОБА_5 по обличчю.

При цьому він заперечує, що здійснював наїзд на ОСОБА_5 своїм автомобілем.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Окрім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість підтверджується доказами, безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що у квітні місяці 2023 року до обіду, він та ОСОБА_6 , перебували по АДРЕСА_1 біля пункту доочищення та розливу питної води КП «Водопровідні мережі», напроти магазину «Україна», де здійснювали оповіщення військовозобов`язаних та осіб які підлягають мобілізації, шляхом вручення повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підійшовши до невідомих чоловіків, один з яких був обвинувачений, ОСОБА_5 мав намір вручити їм оповіщення, однак між ними виник конфлікт через те, що вони відмовлялись представляти свої документи. У зв`язку із цим потерпілий ОСОБА_5 викликав поліцейських, яких ОСОБА_3 спочатку погодився почекати, однак потім сів в автомобіль і мав намір поїхати. Потерпілий ОСОБА_5 , щоб заблокувати рух автомобіля став попереду капота, однак ОСОБА_3 різким ривком поїхав вперед від чого потерпілий упав на капот, та перелетівши через нього упав на землю. Перебуваючи на землі в шоковому стані, він відчув удар кулаком в область обличчя з правого боку.

Показаннями свідка ОСОБА_6 , який суду пояснив, що у квітні місяці 2023 року до обіду, він та ОСОБА_5 , перебували по АДРЕСА_1 біля пункту доочищення та розливу питної води КП «Водопровідні мережі», напроти магазину «Україна», де здійснювали оповіщення військовозобов`язаних та осіб які підлягають мобілізації, шляхом вручення повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час свідок та потерпілий підійшли до двох невідомих чоловіків з метою вручити їм оповіщення. Однак чоловіки, одним з яких був обвинувачений ОСОБА_3 відмовлялись називати свої анкетні дані, і між ними виник конфлікт. На вимогу обвинуваченого сідок та потерпілий надали свої документи, однак вони відмовились із ними знайомитись.

Обвинувачений та інший чоловік намагались поїхати на автомобілі у невідомому напрямку, але потерпілий ОСОБА_5 намагався їм завадити, і став попереду автомобіля, однак ОСОБА_3 продовжив рух і здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_5 від чого той перекинувшись через капот упав на землю. Відразу після цього, обвинувачений вийшов із автомобіля і кулаком лівої руки наніс ОСОБА_5 удар о область голови.

Чи бив потерпілий ОСОБА_5 по автомобілю обвинуваченого свідок сказати не може, оскільки перебував з іншого боку автомобіля і не міг бачити. Так само свідок не бачив скільки саме ударів наніс потерпілому ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_3 , оскільки сам свідок в цей час ще спостерігав за діями іншого невідомого чоловіка.

Винуватість ОСОБА_3 у спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 також підтверджується і письмовими доказами, безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду.

Витягом з кримінального провадження № 0000059 від 12.04.2023 року з правовою кваліфікацією ч. 1 ст.125 КК України та заявою ОСОБА_5 , з яких встановлено, що ОСОБА_5 12.04.2023 року звернувся до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області із заявою, про те, що 12.04.2023 року невідомий чоловік, внаслідок наїзду автомобілем та завдання ударів кулаком руки в обличчя, спричинив йому тілесні ушкодження (а.к.п.86-92).

Протоколом огляду місця події від 12.04.2023 року із фото таблицею до нього, під час якого було оглянуто паркувальні місця по вул. Харчука у м. Новий Буг, Баштанського району, Миколаївської області де потерпілому ОСОБА_5 були нанесені легкі тілесні ушкодження ( а.к.п.93-98 ).

Висновком експерта № 49 від 13.04.2023 року, згідно якого у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження: забій м`яких тканин в величній області справа; садно на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу; синець на зовнішній поверхні правого колінного суглоба, які відноситься до легких тілесних ушкоджень. Наявне тілесне ушкодження у виді забою м`яких тканин в величній області справа утворилось в наслідок не менш, чим 1го удару якимось тупим твердим предметом, можливо 12.04.2023 року від удару (ударів) кулаком. А тілесні ушкодження у виді садна на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу та синеця на зовнішній поверхні правого колінного суглоба могли утворитись 12.04.2023 року внаслідок падіння з капоту автомобіля, що рухався. ( а.к.п.101-103).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2023 року, з якого встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 на фото серед інших чоловіків, вказав саме на ОСОБА_3 , як на особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження ( а.к.п.104-106 )

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.05.2023 року, з якого встановлено, що свідок ОСОБА_8 на фото серед інших чоловіків, вказав саме на ОСОБА_3 , як на особу, яка спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження ( а.к.п.108-111 )

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2023 року із фототаблицею до нього, під час якого потерпілий ОСОБА_5 , в присутності двох понятих, детально розповів та показав з допомогою статиста, про обставини та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень 12.04.2023 року обвинуваченим ОСОБА_3 (а.к.п.112- 117).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2023 року із фототаблицею до нього, під час якого свідок ОСОБА_9 в присутності двох понятих, детально розповів та показав з допомогою статиста, про обставини та механізм нанесення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 12.04.2023 року обвинуваченим ОСОБА_3 (а.к.п.118-122).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2023 року із фототаблицею до нього, під час якого свідок ОСОБА_8 в присутності двох понятих, детально розповів та показав з допомогою статиста, про обставини та механізм нанесення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 12.04.2023 року обвинуваченим ОСОБА_3 (а.к.п.128-127).

Протоколом огляду предмета від 31.05.2023 року, де об`єктом огляду був оптичний носій інформації DVD+R, 4.7 GB/120 min «NANОТEX», на якому мається відеоматеріал «video- 0e8d78bleldac8754b7aa07ee12fa05b-V» з камери телефона потерпілого ОСОБА_5 (а.к.п. 129-134 )

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено події кримінальних правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

З огляду на вищеописані обставини дії обвинуваченого ОСОБА_3 , за фактом нанесення потерпілому ОСОБА_5 12.04.2023 року близько 09:30 години легких тілесних ушкоджень, суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставина яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Як вбачається з санкції ч.1 ст.125 КК України кримінальне правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_3 виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України, є проступком.

Суд враховує характеризуючі матеріали обвинуваченого, що він вважається не судимим відповідно до ст. 89 КК України, є фізичною - особою підприємцем, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Враховуючи особу обвинуваченого, його вік та ставлення до вчиненого проступку, а також суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вказаного проступку який вчинено під час дії воєнного стану та відносно військовослужбовця, відсутність обтяжуючої покарання обставини, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, визнає за можливе досягти мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 призначивши покарання у виді штрафу, у максимально можливому розмірі який передбачено санкцією статті за явкою кваліфіковано його дії, що сприятиме його виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діянь.

При цьому підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Цивільного позову пред`явлено не було.

Під час вчинення кримінального проступку, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні ст. 19 КК України.

Питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу судом не вирішувалось.

Процесуальні витрати по справі відсутні .

Доля речового доказу підлягає вирішенню в порядку, передбаченомустаттею 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: оптичний носій інформації DVD+R, 4.7 GB/120 min «NANОТEX», залишити для зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя