07.02.2024
Справа № 642/3228/21
Провадження № 1-кс/642/477/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , ст.слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові клопотання ст.слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000001 від 02.01.2019 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 02.01.2019 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 426-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, 29.12.2018, майор ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, ст. 4, п.1 ч.1 ст.11, ст.ст. 21, 22, 28-31, ч.1 ст. 49, п.п. 7, 10, ст.ст. 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прагнучи продемонструвати старшому лейтенанту ОСОБА_5 свою уявну перевагу над ним та фізичну силу, намагаючись підкорити останнього своїй волі, підняти свій авторитет у військовому колективі, перевищив власні службові повноваження, тобто вчинив дії, які виходили за межі наданих ОСОБА_4 прав та повноважень, застосував до старшого лейтенанта ОСОБА_5 насильство, нанісши більше двадцяти ударів руками та ногами, взутими в берці, в область голови останнього.

Таким чином, майор ОСОБА_4 29.12.2018 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, ст. 4, п.1 ч.1 ст.11, ст.ст. 21, 22, 28-31, ч.1 ст. 49, п.п. 7, 10, ст.ст. 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, прагнучи продемонструвати старшому лейтенанту ОСОБА_5 свою уявну перевагу над ним та фізичну силу, намагаючись підкорити останнього своїй волі, підняти свій авторитет у військовому колективі, перевищив власні службові повноваження, тобто вчинив дії, які виходили за межі наданих ОСОБА_4 прав та повноважень, застосував до старшого лейтенанта ОСОБА_5 насильство, нанісши більше двадцяти ударів руками та ногами, взутими в берці, в область голови останнього, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 426-1 КК України.

16.04.2019 ОСОБА_4 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення, актом службового розслідування, протоколами допитів, а також іншими матеріалами кримінального провадження. Тобто, наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_4 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та запобігання вчиненню останнім нових злочинів проти основ національної безпеки України чи проти громадської безпеки.

В судовому засідання старший слідчий клопотання підтримав.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 188 ч. 1 КК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Відповідно до ст.189 КПК України, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

До Ленінського районного суду м. Харкова подано клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді тримання під вартою.

Постановою військової прокуратури від 21.06.2019р. ОСОБА_4 було оголошено у розшук у зв`язку із його переховуванням від органу досудового розслідування.

З ухвал слідчих суддів Октябрьського районного суду м.Полтави від 04.07.2019р. та Московського районного суду м.Харкова від 13.12.2019р. вбачається, що ОСОБА_4 порушив умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та ухиляється від явок до органу досудового розслідування.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що фактичне місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено, за місцем проживання та реєстрації знайти його не можуть, у зв`язку з чим він був оголошений в розшук, порушив умови домашнього арешту, що свідчить про реальну можливість останнього ухилитись від слідства та суду.

Крім того, участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ст.слідчого задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали доручити співробітникам другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Згідно зі ст. 191 КПК України не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, ОСОБА_4 повинен бути звільнений або доставлений до слідчого судді, суду, який постановляє ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Строк дії ухвали шість місяців.

Ухвала втрачає силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_4 до слідчого судді або через шість місяців із дати її постановлення, або в разі її відкликання прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 07.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1