Справа № 136/1431/23
провадження №1-кп/136/69/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суду Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 21.07.2023, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Турбів Липовецького району Вінницької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2023 близько 09 години 02 хвилин, ОСОБА_5 , перебував за кермом легкового автомобіля марки ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 , на якому рухався по вул. Миру у смт. Турбів Вінницького району Вінницької області. У цей час, у зв`язку з порушенням ОСОБА_5 вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, його було зупинено інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , який виконував свої службові обов`язки, визначені Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», а також посадовою інструкцією, на підставі п. 1 п.п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», з метою припинення даного адміністративного правопорушення та оформлення відповідних матеріалів. Після зупинки ОСОБА_6 висловив ОСОБА_5 вимогу пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу. Після цього, ОСОБА_5 , достовірно розуміючи, що наявне у нього посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 є підробленим та він у встановленому законом порядку його не отримував, умисно передав його працівнику поліції для перевірки, тим самим використавши завідомо підроблений документ. Згідно висновку експерта №4587/23-21 від 25.07.2023 за результатами проведення судово-технічної експертизи наданий на дослідження бланк посвідчення водія серія НОМЕР_2 не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України, та бланк якого виготовлений за допомогою поліхромного знакосинтезуючого пристрою (принтеру, багатофункціонального пристрою тощо) із струминною технологією друкування, тобто не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, що здійснює випуск аналогічних документів.

Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України при обставинах вказаних в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, погодившись із кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому розкаявся. Суду пояснив, що дійсно, на початку квітня 2020 року, без здачі іспитів та не отримуючи посвідчення водія відповідної категорії у встановленому законом порядку, він у мережі інтернет домовився з невстановленою особою про виготовлення та подальше придбання з метою використання у власних цілях посвідчення водія на власне ім`я. З цією метою він передав незнайомій особі свої анкетні данні, фотокартку та грошові кошти і вказав номер поштового відділення куди переслати посвідчення. Через відносно короткий період часу він отримав від незнайомої особи підроблене посвідчення водія НОМЕР_2 , яке використовував під час керування транспортним засобом. 21.07.2023 близько 09 години 02 хвилин, він, керуючи транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. При перевірці документів він пред`явив вищевказане посвідчення, достовірно знаючи, що воно підроблене. В подальшому документ був у нього вилучений.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і правильно розуміють зміст цих обставин, а також відсутність сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України та ухвалив дослідити докази, обмежившись показами обвинуваченого, а також письмовими доказами, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, призначаючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не працює та не отримує доходу, а також те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння у виді штрафу, оскільки така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення, а саме ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 27.07.2023 було накладено арешт на майно - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження. Питання про вказане майно суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 4 ст. 358 КК України, ст.ст. 368, 374, 381, 382, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речовий доказ по справі, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000127 від 21.07.2023 - залишити при матеріалах кримінального провадження, скасувавши арешт накладений на вказане майно ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 27.07.2023.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2867 (дві тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 76 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1