Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/6095/23
У Х В А Л А

09.11.2023 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000596, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 підозрюваного за ч.5 ст.185 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що вперіод дії правового режиму воєнного стану введеного у дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введеннявоєнного стану в Україні", затвердженого Законом Українивід 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (із змінами), який продовжений до 20.05.2023 на підставі указів Президента України «Про продовження строку діївоєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, 09 вересня 2023 року, близько 22 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Тросник, Берегівського району, вирішили здійснити крадіжку грошових коштів. Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на крадіжку, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшовши на АДРЕСА_2 та перебуваючи білядворогосподарства № 14, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу через незачинені вхідні ворота, пройшли на територію вказаного дворогосподарства, власником якого являється ОСОБА_9 , де за попередньою домовленістю ОСОБА_6 , очікував на вулиці та спостерігав, щоб їх дії не були викриті сторонніми особами та власником будинку, а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в той час, з метою скоєння крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, через незачинене вікно, проникли у спальну кімнату вказаного будинку, де діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, в умовах воєнного стану, таємно, із шухляди спального ліжка викрали 32000 Євро, із викраденими грошовими коштами вийшли з території дворогосподарства та попрямували до ОСОБА_6 , який очікував їх в кінці вулиці Перемоги в с. Тросник, Берегівського району, з яким розділили грошові кошти, чим самим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків в особливо великих розмірах на загальну суму 32000 Євро, що в перерахунку на грошову одиницю гривня станом на 09.09.2023 згідно курсу НБУ становить 1 252 694, 40 гривень.

10.09.2023 року о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньоюосвітою, раніше не судимого - затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11 вересня 2023 року ОСОБА_10 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

07.11.2023 постановою керівника Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000596 від 10.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України до трьох місяців, тобто до 11.12.2023.

Строк дії домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_6 , закінчується 11.11.2023, однак на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт, а тому існують достатні підстави для продовженні строків домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий зазначає, що досудове розслідування неможливо закінчити до дати закінчення терміну дії запобіжного заходу, оскільки для цього необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на збирання доказів та проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування усіх обставин справи.

Стверджує, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, а тому на даний час продовжує існувати обґрунтована потреба у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 . Вказує на ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, експертів чи спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого правопорушення.

Посилаючись на вищевказані обставини, слідчий просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи, викладені у клопотанні, та просив продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаючи, що потреба у його застосуванні продовжує існувати. Протягом строку дії попередньої ухвали факти порушення підозрюваним покладених обов`язків не встановлені, однак ризики кримінального провадження продовжують існувати. З метою подальшої належної поведінки підозрюваного та належного виконання процесуальних дій існує необхідність у продовженні запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні у задоволенні клопотання просив відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_6 добросовісно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, позитивно характеризується, раніше не судимий. Щодо запобіжного заходу не заперечують, однак просять призначити такий у нічний час доби щоб підозрюваний мав можливість працювати та утримувати себе та родину.

Підозрюваний підтримав доводи захисника.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатські області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000596 від 10.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

11 вересня 2023 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.09.2023 підозрюваному ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Слідчий суддя встановив закінчення терміну дії ухвали 11.11.2023 року.

07.11.2023 постановою керівника Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000596 від 10.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України до трьох місяців, тобто до 11.12.2023.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Частинами 3-5 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує таке.

Чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованості підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. Не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена з попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану та в особливо великих розмірах.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими слідчим та прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_6 до подій кримінального правопорушення, слідчим суддею досліджені матеріали кримінального провадження, які долучені до клопотання.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення вже була предметом перевірки та встановлена слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі матеріали, на які посилається слідчий мають значення для вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них є документами. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження покладених обов`язків, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Разом з тим, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Щодо ризиків кримінального провадження, то слідчий зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Аргументи слідчого про наявність ризиків кримінального провадження вбачаються досить переконливими.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість злочинів та спосіб їх вчинення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих останньому дій, наведені вище дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, слідчий суддя вважає, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе їм запобігти.

Даних про наявність підстав для скасування застосованого до підозрюваного запобіжного заходу або його зміни на більш м`який слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Також слідчому судді достатньо відомостей про обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя приймає до увагу специфіку кримінального правопорушення, методика розслідування якого вимагає послідовності і проведення значної кількості процесуальних дій. Доводи слідчого щодо існування низки обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали мають під собою об`єктивні підстави. При цьому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 11.12.2023.

Оцінюючи наведені вище обставини, слідчий суддя також бере до уваги практику ЄСПЛ, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту (рішення ЄСПЛ від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України»).

Ураховуючи наведене слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність обставини, зазначених у частині третій статті 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом, а саме заявлені ризики при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшились та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом, тому є достатні підстави для продовження строку тримання підозрюваного під домашнім арештом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-179, 182, 193, 194, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - заборони цілодобово залишати житло, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах строку досудового розслідування до 11 грудня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1