Справа № 504/657/23
Провадження № 1-кс/504/229/23
УХВАЛА
31.07.2023 смт. Доброслав
ОСОБА_3 подав клопотання, яким просить суд зняти арешт з автомобіля марки «TOYOTA HIACE» д/з НОМЕР_1 , білого кольору; свідоцтво про реєстрацію ТЗ «TOYOTA HIACE» д/з НОМЕР_1 , серія якого НОМЕР_2 .
Сторони сповіщені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання. Прокурор та слідчий подали заяви про розгляд справи у свою відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:
Так, 20.02.2023 року до ЧЧ ВП №3 ОРУП №2 ГУ НП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в межах лісосмуги, біля с. Любопіль Одеського району Одеської області було виявлено автомобіль марки «Тойота Хайс» з д/з НОМЕР_1 в салоні якого - свіжо зрублений ліс у різаному стані, явно схожий на породу дуба. В ході виїзду слідчо-оперативної групи, було встановлено, що даний ліс був незаконно вирубаний не встановленою особою в межах лісових насаджень, на околиці с. Любопіль, Одеського району, Одеської області. Сума збитку встановлюється. (ЄО 567)
Правова кваліфікація правопорушення - ч. 1 ст. 246 КК України незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах, що відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
20.02.2023 року на околиці с. Любопіль Одеського району Одеської області було виявлено автомобіль марки «TOYOTA HIACE» д/з НОМЕР_1 , білого кольору. В ході огляду вище вказаного автомобіля у період часу з 13:30 по 14:50 в салоні якого виявлено свіжо зрублені дерева ймовірно породи дуба, об`ємом 2, метра кубічних. Також у багажному відсіку вище вказаного автомобіля було виявлено бензопилу марки «Тайга профи», корпус якої зеленого кольору та бензопилу марки «Cizard» синього кольору. В подальшому в цей самий день було оглянуто полезахисну лісосмугу на околиці с. Любопіль Одеського району Одеської області, де було виявлено пеньки від свіжо зрублених дерев ймовірно породи дуб у кількості 5 штук, діаметром на зрізі 25 см., 24 см., 14 см., 30 см., 20 см.
Після чого, слідчим вилученні наступні речі:
-автомобіль марки «TOYOTA HIACE» д/з НОМЕР_1 , білого кольору;
-свідоцтво про реєстрацію ТЗ «TOYOTA HIACE» д/з НОМЕР_1 , серія якого НОМЕР_2 ;
-свіжо зрублені дерева ймовірно породи дуб, об`ємом 2 метра кубічних;
-бензопила марки «Тайга профи», корпус якої зеленого кольору;
-бензопила марки «Cizard» синього кольору.
Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Вказані речі визнані слідчим речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
13.03.2023 року слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області задоволено клопотання слідчого, накладено арешт на автомобіль марки «TOYOTA HIACE» д/з НОМЕР_1 ,
білого кольору; свідоцтво про реєстрацію ТЗ «TOYOTA HIACE» д/з НОМЕР_1 , серія якого НОМЕР_2 ; свіжо зрублені дерева ймовірно породи дуб, об`ємом 2 метра кубічних; бензопилу марки «Тайга профи», корпус якої зеленого кольору; бензопилу марки «Cizard» синього кольору, заборонено будь-яким особам розпоряджатися та користуватися зазначеним майном для запобігання знищення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, до прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.
В теперішній час кримінальне провадження триває, призначені експертизи, які у теперішній час не завершені.
Вирішуючи питання можливості зняття арешту з вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу слідчий суддя виходить з наступного:
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008р., де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.
Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі Спорронг та Льонрот проти Швеції, пп. 69 і 73, Series A N 52).
За обставин викладених в матеріалах провадження, наявні обґрунтовані підстави вважати, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як застосування арешту майна.
Разом з тим, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Підстави для заборони у користуванні та розпорядженні автомобілем власником слідчий суддя вважає що вони існують, оскільки слідчим призначені відповідні експертизи у кримінальному провадженні.
З метою забезпечення збереження вказаного транспортного засобу як речового доказу є виправданим застосування арешту вказаного майна у виді заборони права користування та його відчуження.
У справі доведено необхідність заборони права на користування та розпорядження вказаним транспортним засобом, оскільки стороною обвинувачення доведена необхідність проведення невідкладних слідчих дій з вищевказаним автомобілем з метою збирання інших доказів.
Такий висновок слідчого судді не буде процесуальною перешкодою для забезпечення належного правового статусу автомобіля у цьому провадженні як речового доказу.
Засіб забезпечення кримінального провадження у виді арешту у формі заборони права на користування та відчуження вказаного автомобіля є розумним та співмірним обставинам можливого кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На цій підставі у задоволенні клопотання слід відмовити .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 233, 234, 237 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1