УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України в рамках кримінального провадження № 0000617 від 16.08.2023 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Яські, Біляївського району, Одеської області, одруженому, раніше не судимому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , працюючому на посаді старшого інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання сторони обвинувачення про продовження строку дії обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Як вбачається з клопотання, що впроваджені Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000617 від 16.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 16.08.2023 близько о 07 год 35 хв., водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є працівником правоохоронного органу та на момент вчинення злочину займав посаду старшого інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, керував власним автомобілем «TOYOTA PRADO» державний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснював рух заднім ходом у світлий час доби, по сухому дорожньому покриттю прибудинкової території за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Сонячна, 12, з паркувального місця в бік виїзду з прибудинкової території.

В цей час позаду зазначеного автомобіля в стоячому положенні перебувала пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху автомобіля, водій ОСОБА_4 допустив порушення вимог п. 10.9., п. 10.9., що виразилось у тому, що він, здійснюючи рух заднім ходом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не звернувся за допомогою до інших осіб, у тому числі до своєї дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала разом із ним у автомобілі, для забезпечення безпеки дорожнього руху, внаслідок чого задньою частиною керованого ним легкового автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритою черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою грудної клітини, забою правого колінного суглобу, та останню доставлено до КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня», де остання 16.08.2023, о 10 год. 15 хв. від отриманих травм померла.

Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 на належному йому легковому автомобілі «TOYOTA PRADO» державний номерний знак НОМЕР_1 , поїхав не дочекавшись приїзду працівників правоохоронних органів, тим самим залишивши місце ДТП.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: протоколом огляду місця ДТП; протоколом огляду трупу ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом огляду відеозаписів із камер зовнішнього відеоспостереження;

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри у кримінальному провадженню за №0000617 від 16.08.2023 року відносно ОСОБА_4 ..

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 може:

переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Зазначений ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років. Крім того, будучи працівником правоохоронного органу, та достовірно знаючи вимоги діючого законодавства, в порушення приписів ст. 122-4 КУпАП та ПДР ОСОБА_4 поїхав з місця ДТП на належному йому автомобілі, тим саме протидіяв належній фіксації усіх обставин дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні території Херсонської, Запорозької, Луганської, Донецької областей чи АР Крим, або за наявності паспорту громадянина України для виїзду за кордон, взагалі виїхати до іншої країни. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , будучи співробітником правоохоронного органу, ознайомлений з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях, у тому числі шляхом проведення негласних (слідчих) розшукових дій, а тому здобуті знання під час проходження служби, ОСОБА_4 може використати з метою власного переховування від органу досудового розслідування, та як наслідок, уникнути настання кримінальної відповідальності за скоєний злочин;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначений ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 в ході досудового розслідування навмисно залишив місце ДТП, його транспортний засіб тривалий час після ДТП не був підконтрольний діям працівників слідчо-оперативної групи, тим саме ОСОБА_4 міг знищити або спотворити слідову інформацію на його автомобілі. Такі дії ОСОБА_4 може продовжити і надалі.;

незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені. За рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, правоохоронними органами, дає змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі на мешканців будинку АДРЕСА_2 , у якому він мешкає та які були очевидцями ДТП, та приймали участь при проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що враховуючи довготривалий час служби в правоохоронних органах, досвід отриманий за час служби дає можливість ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наприклад залучати сторонніх осіб (дружину, яка також є працівником правоохоронного органу) як самостійно так і через третіх осіб, які будуть чинити тиск на свідків, які вже допитані та які встановлюються та планується допитати, а також спотворювати обставини вчинення ними кримінального правопорушення. Крім того ОСОБА_4 будучи обізнаним про специфіку документування та розслідування злочинів пов`язаних із порушенням правил дорожнього руху, може шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, затягувати строки досудового розслідування, строки проведення відповідних експертних досліджень тощо;

В той же час зазначені ризики певним чином зменшені у зв`язку із міцними соціальними зв`язками підозрюваного, який є особою молодого віку, яка раніше не судима та позитивно характеризується за місцем проживання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема цілодобового домашнього арешту не зможуть забезпечити усунення встановлених ризиків, через те, що ОСОБА_4 зможе покинути місце проживання та територію України, а також спілкуватися із іншими фігурантами провадження за допомогою електронних засобів зв`язку, а також здійснювати вплив на свідків.

Враховуючи наведені вище обставини, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки під час його розгляду прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного вище злочину, наявність вищевказаних ризиків, що є підставою подальшого застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, а також неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування інших менш суворих запобіжних заходів, що передбачені ст. 176 КПК України.

При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу були встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. На даний час вказані ризики несуттєво зменшились, за такого, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити до 16 листопада 2023 року включно строк дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.08.2023 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України в рамках кримінального провадження № 0000617 від 16.08.2023 року відносно ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії визначених ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу від 18.08.2023 року обов`язків до 16 листопада 2023 року включно.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у доход держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1