Справа № 144/1079/23
Провадження № 1-кп/144/85/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 року смт Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 03.07.2023, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Шиманівка Теплицького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

У період часу з 12.05.2023 по 29.06.2023 (точного часу не встановлено) ОСОБА_5 із метою крадіжки чужого майна зайшов до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де скориставшись відсутністю останньої, умисно, діючи у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами) з метою незаконного збагачення, шляхом зриву металевої скоби з дверей у погріб, проник у приміщення, звідки з корисливих мотивів викрав 30 банок ємкістю по 0,5 літра тушонки домашнього приготування з м`яса свинини, вартістю 61 гривня 67 копійок за одну банку, загальною вартістю 1850 гривень 10 копійок, 5 банок ємкістю по 0,5 літри паштету домашнього приготування з м`яса свинини, вартістю 50 гривень за банку, загальною вартістю 250 гривень, 4 банки ємкістю по 0,5 літри тушкованої квасолі з м`ясом свинини домашнього приготування, вартістю 18 гривень 33 копійки, загальною вартістю 193 гривні 32 копійки, 3 банки компоту вишневого домашнього приготування ємкістю по три літри, вартістю 90 гривень за банку, загальною вартістю 270 гривень, 5 банок із квашеними помідорами та огірками домашнього приготування ємкістю по 3 літри, вартістю 125 гривень за банку, загальною вартістю 375 гривень.

В подальшому ОСОБА_5 місце злочину залишив та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Вартість викраденого майна встановлено відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 4264/23-21 від 12.07.2023.

Отже, своїми діями ОСОБА_5 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 2 938 гривень 42 копійки.

Дії ОСОБА_5 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду показання, які за своїм змістом відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам кримінального правопорушення. Підтвердив, що будучи обізнаним про те, що в Україні діє воєнний стан, вчинив крадіжку майна, належного ОСОБА_6 , у чому щиро розкаявся та зазначив, що усвідомлює неправомірність своїх дій, просив суд суворо його не карати, запевнивши, що зробив належні для себе висновки.

Показання обвинуваченого послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла підтвердила обставини кримінального правопорушення, при визначенні міри покарання обвинуваченому наполягала на його суворості, зазначивши, що матеріальну шкоду останній відшкодував частково.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурор висловив думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та запропонував обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням окремих письмових документів, що характеризують особу обвинуваченого, а також матеріалів, необхідних для вирішення питання стосовно процесуальних витрат та речових доказів.

Учасники судового провадження підтримали думку прокурора, не заперечуючи проти запропонованого порядку та обсягу дослідження доказів.

Зважаючи, що фактичні обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав їх встановленими у судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу останнього та доказів, що стосуються речових доказів і процесуальних витрат.

При цьому, суд переконався у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено про позбавлення права на оскарження в апеляційному порядку визнаних ними фактичних обставини справи.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові документи, зокрема: протокол огляду місця події з фототаблицями від 03.07.2023 по АДРЕСА_2 , відповідно до якого оглянуто домогосподарство потерпілої, висновок експерта від 12.07.2023 № 4264/23-21, згідно з яким встановлено загальну ринкову вартість об`єктів дослідження станом 12.05.2023, а також дані, які характеризують особу ОСОБА_5 та інші матеріали, які стосуються речових доказів і процесуальних витрат, суд вважає, що винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю поза розумним сумнівом та кваліфікує його умисні дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями статей 65 - 67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у п. п. 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше не судимий, свою винуватість у вчинені злочину визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, судом враховано висновок досудової доповіді Гайсинського районного сектору № 2 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області від 24.08.2023, відповідно до якої ризик небезпеки ОСОБА_5 для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, можливим є виправлення останнього без ізоляції від суспільства.

Разом із тим, суд враховує, що завдана матеріальна шкода не відшкодована обвинуваченим у повній мірі та думку потерпілої, яка наполягала на суворості покарання ОСОБА_5 .

Зважаючи на сукупність усіх обставин та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не відшкодував у повній мірі завданої потерпілій шкоди, з огляду на безальтернативний характер санкції статті, враховуючи позицію прокурора, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 раніше не судимий, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого (щире каяття), відсутність обставин, які обтяжують покарання та тяжких наслідків, часткове відшкодування шкоди, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України, вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк із покладанням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На переконання суду, таке покарання є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов до обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області на речові докази підлягає скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання стосовно речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, які пов`язані із проведенням судово - товарознавчої експертизи № 4264/23-21 від 12.07.2023 становлять 1 672 гривні 86 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

З огляду на призначене покарання, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, підстав для застосування запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65 - 67, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, ч. 3 ст. 349, 368 - 374, 394 - 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до положення ст. 165 Кримінально - виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 21.07.2023 на 47 вживаних металевих кришок «Полінка», які зберігаються в кімнаті речових доказів ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області скасувати.

Речовий доказ - 47 вживаних металевих кришок «Полінка», поміщених до спецпакету НПУ № 7350642, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1 672 (одна тисяча шістсот сімдесят дві) гривні 86 копійок, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 4264/23-21 від 12.07.2023.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок суду в іншій частині може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя