Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 511/133/24

Номер провадження: 1-кп/511/133/24

07 лютого 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Роздільна Одеської області в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00760 від 01.12.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уроженця с.Матишівка, Роздільнянського району, Одеської області, офіційно не працевлаштованого, інваліда 3-ї групи довічно, не одруженого, освіта середня , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за обвинуваченням за ст.126-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, а саме постановами суду від 18.08.2023, 24.08.2023 та 07.09.2023 року за якими ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173 КУпАП КУпАП, не зважаючи на вжиті заходи, усвідомлюючи свою перевагу діючи з прямим умислом та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, умисно вчинив стосовно своєї цивільної дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , злочин проти життя та здоров`я при наступних обставинах.

Так 1 грудня 2023 року у обідній час доби, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп яніння, неподалік магазину «Анюта» розташованого по вул. Незалежності, міста Роздільна, Одеської області, знову, посягнув на права і свободи, честь і гідність ОСОБА_4 , з якою він перебував у сімейних та близьких відносинах. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання у вигляді погіршення психологічного стану останньої, нехтуючи її честю і гідністю, діючи умисно та цілеспрямовано, вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство стосовно ОСОБА_4 , яке полягало у висловлюванні на її адресу словесних образ з використанням ненормативної лексики, шарпанням за верхній одяг потерпілої ОСОБА_4 , в результаті чого остання втратила рівновагу та впала на землю внаслідок чого ОСОБА_4 , відчувала психологічний дискомфорт, зазнавши при цьому психологічного страждання, приниження, безпорадність, напругу, тривоги та була змушена звертатися із письмовою заявою до поліції з метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо своєї цивільної дружини ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У ході судового розгляду обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, пояснив, що дійсно познайомився з потерпілою в грудні 2022 року. Спочатку в сім.ї все ладилося , почали жити в м. Роздільна провулок Шкільний у його помешканні ( квартирі ) . З березня 2023 року почали вживати алкогольні напої , почалися взаємні образи. ОСОБА_4 почала не ночувати вдома , виникла недовіра. Почали виясняти стосунки , які завершувалися домашнім насиллям. Часто потерпіла ОСОБА_4 провокувала його на сварки ОСОБА_4 і сама притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинені нею скандали . Він офіційно не працевлаштований , є інвалідом 3-ї групи довічно, отримує пенсію.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила , що з обвинуваченим ОСОБА_5 познайомилася у грудні 2022 року. До березня 2023 року ОСОБА_5 не вживав алкогольні напої і було все добре. Потім обвинувачений став зловживати спиртними напоями, внаслідок чого почалися сварки та бійки. Побої вона не знімала. Став грубити її дітям . Сварки продовжувалися, із-за чого вони то розходилися, то знову сходилися. Зазначила , що вона також вживала алкогольні напої та притягувалася до адміністративної відповідальності за домашнє насилля . Повністю підтвердила обставини викладені , в обвинувальному акті , та просила призначити покарання згідно чинного законодавства.

Крім показів обвинуваченого, потерпілої, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР№0000760 від 01.12.2023, за заявою потерпілої ОСОБА_4 розпочато кримінальне провадження( а.к.п.22) ;

-заявою потерпілої ОСОБА_4 від 01.12.2023 року про притягнення ОСОБА_5 до криміннальної відповідальнос ті за домашне насилля.(а.к.п.23);

- постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.09.2023, на обвинуваченого наклали адміністративне стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП за те, що він 16.08.2023 приблизно о 22:35години за місцем свого проживання, вчинив психологічне домашнє насильство щодо співмешканки ОСОБА_4 (а.с.п.25-26);

- постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.09.2023, на обвинуваченого наклали адміністративне стягнення за ч.2 ст.173-2 КУпАП за те, що він 06.09.2023 приблизно о 21:00години за місцем свого проживання, вчинив психологічне домашнє насильство щодо цивільної дружини ОСОБА_4 (а.с.п.24);

- постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.08.2023, на обвинуваченого наклали адміністративне стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП за те, що він 28.07.2023 приблизно о 20:30 години за місцем свого проживання, вчинив психологічне домашнє насильство щодо співмешканки ОСОБА_4 (а.с.п.27-28);

Досліджені у ході судового провадження докази є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст.126-1 КК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши учасників судового розгляду, дослідивши докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого який раніше не судимий (а.к.п.31), на обліку у лікаря психіатра не стоїть (а.к.п.29), стоїть на обліку у лікаря нарколога (а.к.п.30); за місцем проживання характеризується позитино (а.к.п.32), є інвалідом 3-ї групи інвалідності безстроково (а.к.п.35) , приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 , у вчиненні злочину доведена і його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо своєї цивільної дружини ОСОБА_4 що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Диспозицією статті 126-1 КК України прямо визначено коло осіб, які можуть бути потерпілими від злочину і якщо особа не входить у коло цих осіб, дії обвинуваченого не підлягають кваліфікації за ст.126-1 КК України, а можуть бути кваліфіковані за іншими статтями КК України. Так, наявність спеціальної категорії потерпілих осіб від злочину, передбаченого ст.126-1 КК України відрізняє даний склад злочину від таких суміжних складів кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, передбачений ст.125 КК України чи ст.126 КК України. Також слід зауважити, що за вчинення злочину, передбаченого ст.126-1 КК України законодавець передбачив більш суворий вид та розмір покарання ніж за вчинення суміжних кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.

Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_5 Роздільнянським районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень зроблено висновок про середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та про середній ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації, у разі якщо суд дійде до висновку про можливість звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, вважає доцільним застосування п.2 ч.3 ст.76 КК України (а.к.п. 49-54).

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину (нетяжкий злочин), обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його стан здоров`я, який є інвалідом 3-ї групи інвалідності та поведінку потерпілої , обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, обставину, відсутність обтяжуючих обставнин.

Для застосування додаткових обмежень відносно обвинуваченого ОСОБА_5 підстав судом не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.61ККУкраїни обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі з застосуванням до нього іспитового строку на підставі ст. 75, ст.76 КК Украни.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази відсутні. Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався .

Керуючись ст.ст. 75, 76 , 126-1КК України ст. 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ), передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік і 3 ( три ) місяці.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року і 3 ( трьох ) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 п.2 ч.3 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання ;

- не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1