Справа № 461/7191/23
Провадження № 1-кп/461/665/23
УХВАЛА

18.09.2023 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

встановив:

Прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор вказує наступне.

У провадженні відділу дізнання ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003941 від 30.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України.

З вказаних матеріалів вбачається, що невідома особа у червні 2018 року, шляхом обману, без ознак шахрайства, заволоділа грошовими коштами гр. ОСОБА_4 у сумі 12000 доларів США для покупки крипто валюти в інтepecax останньої, які вона перерахувала через інтернет банкінг.

Допитана потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що у 2016 році їй почали регулярно дзвонити особи брокерської компанії «Tix Fx» та пропонували стати клієнтом цієї компанії. Спочатку ОСОБА_4 була проти, але згодом погодилася. Оскільки вона погодилася, то перерахувала на їх рахунок 250 доларів. З червня по грудень 2016 року потерпіла тісно співпрацювала із згаданою компанією за допомогою трейдера на ім`я ОСОБА_5 , якого вона ніколи не бачила та спілкувалася через додаток «Skype» без відеозв`язку, переказувала кошти. Однак до 01.01.2017 її кошти були втрачені, а ОСОБА_5 звільнився з роботи. Оскільки ОСОБА_5 було звільнено, він запропонував допомогти повернути втрачені кошти, заплативши адвокатам 3000 доларів США. Після цього, вона через « ОСОБА_6 » перерахувала кошти у розміpi 80800 грн на peквізити, які вказав ОСОБА_5 . У грудні 2017 ОСОБА_5 запропонував їй придбати «біткоїн» на 1000 доларів США. 21.12.2017 ОСОБА_4 придбала за допомогою сайту та перерахувала крипто валюту на електронний гаманець ОСОБА_5 , оскільки він пояснив, що у 2018 poці крипто валюта буде дорожчати та вони зможуть її продати та повернути втрачені кошти. Однак, крипто валюта падала, але на переконання ОСОБА_5 , що така скоро буде дорожчати, перерахувала ще 25000 доларів США. У липні 2018 ОСОБА_5 попросив позичити йому 1000 доларів США, оскільки в нього були проблеми з комісійними у зв`язку з падінням у ціні крипто валюти, та обіцяв у серпня 2018 повернути їй 9 тис. доларів США, але до 27.08.2018 ОСОБА_4 повинна сплатити Міністерству Фінансів Великобританії за перерахування їй крипто валюти та обмін її на грошові кошти комісію в розмірі 2800 доларів США, яку 24.08.2018 вона та її донька оплатили на рахунок ОСОБА_7 , який вказав ОСОБА_5 . Однак, після того як було перераховано кошти, то її 9 тис. доларів США не надійшли, а ОСОБА_5 зник з мережі «Skype». Загальна сума завданих їй збитків становить 280 000 грн.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що в подальшому кошти перераховувалися на біткоін гаманці та різні закордонні рахунки.

В ході проведення досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення та встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, однак, підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 Кримінального кодексу України в порядку, визначеному п. 3 ч.1 ст. 276 КПК України, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, посилаючись на положення статей 12 та 49 КК України та ст.ст. 36, 110, 284 КПК України, прокурор просить суд закрити кримінальне провадження №0003941 від 30.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України, з підстави, передбаченої п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України, та у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, на момент закінчення таких строків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з мотивів наведених у ньому.

З дослідженого судом клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження, судом встановлено наступне.

У провадженні відділу дізнання ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003941 від 30.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України.

З вказаних матеріалів вбачається, що невідома особа, у червні 2018 року, шляхом обману, без ознак шахрайства, заволоділа у гр. ОСОБА_8 грошовими коштами у сумі 12000 доларів США для покупки крипто валюти в інтepecax останньої, які вона перерахувала через інтернет банкінг.

Допитана потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що у 2016 році їй почали регулярно дзвонити особи брокерської компанії «Tix Fx» та пропонували стати клієнтом цієї компанії. Спочатку ОСОБА_4 була проти, але згодом погодилася. Оскільки вона погодилася, то перерахувала на їх рахунок 250 доларів. З червня по грудень 2016 року потерпіла тісно співпрацювала із згаданою компанією за допомогою трейдера на ім`я ОСОБА_5 , якого вона ніколи не бачила та спілкувалася через додаток «Skype» без відеозв`язку, переказувала кошти. Однак до 01.01.2017 її кошти були втрачені, а ОСОБА_5 звільнився з роботи. Оскільки ОСОБА_5 було звільнено, він запропонував допомогти повернути втрачені кошти, заплативши адвокатам 3000 доларів США. Після цього, вона через « ОСОБА_6 » перерахувала кошти у розміpi 80800 грн на peквізити, які вказав ОСОБА_5 . У грудні 2017 ОСОБА_5 запропонував їй придбати «біткоїн» на 1000 доларів США. 21.12.2017 ОСОБА_4 придбала за допомогою сайту та перерахувала крипто валюту на електронний гаманець ОСОБА_5 , оскільки він пояснив, що у 2018 poці крипто валюта буде дорожчати та вони зможуть її продати та повернути втрачені кошти. Однак, крипто валюта падала, але на переконання ОСОБА_5 , що така скоро буде дорожчати, перерахувала ще 25000 доларів США. У липні 2018 ОСОБА_5 попросив позичити йому 1000 доларів США, оскільки в нього були проблеми з комісійними у зв`язку з падінням у ціні крипто валюти, та обіцяв у серпня 2018 повернути їй 9 тис. доларів США, але до 27.08.2018 ОСОБА_4 повинна сплатити Міністерству Фінансів Великобританії за перерахування їй крипто валюти та обмін її на грошові кошти комісію в розмірі 2800 доларів США, яку 24.08.2018 вона та її донька оплатили на рахунок ОСОБА_7 , який вказав ОСОБА_5 . Однак, після того як було перераховано кошти, то її 9 тис. доларів США не надійшли, а ОСОБА_5 зник з мережі «Skype». Загальна сума завданих їй збитків становить 280 000 грн.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що в подальшому кошти перераховувалися на біткоін гаманці та різні закордонні рахунки.

Згідно доводів наведених у клопотанні, в ході проведення досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення та встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, однак, підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 Кримінального кодексу України в порядку, визначеному п. 3 ч.1 ст. 276 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 8 КПК України встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Разом з тим, слід відзначити, що матеріали клопотання не містять доказів щодо належного виконання органом досудового розслідування обов`язку покладеного на нього ст. 9 КПК України, а саме всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 2 статті 298 КПК України, досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно ч. 1 статті 298-1 КПК України, процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 1 статті 300 КПК України, для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії, передбачені цим Кодексом, та негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені частиною другою статті 264 та статтею 268 цього Кодексу, а також відбирати пояснення для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, проводити медичне освідування, отримувати висновок спеціаліста, що має відповідати вимогам до висновку експерта, знімати показання технічних приладів і технічних засобів у провадженнях щодо вчинення кримінальних проступків, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вилучати знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що орган досудового розслідування формально поставився до проведення досудового розслідування, не вжив усіх передбачених процесуальним законом заходів для встановлення осіб причетних до кримінального правопорушення та встановлення обставин його скоєння, тобто не виконав в повній мірі завдання кримінального провадження.

В свою чергу, прокурор звертаючись до суду з даним клопотанням, залишив наведені обставини поза увагою, як і не вжив належних заходів процесуального керівництва у даному провадженні, спрямованих на виконання завдань кримінального провадження, в межах наданої компетенції та повноважень, зокрема визначених ст. 36 КПК України.

Також прокурор не врахував і те, що неналежне досудове розслідування призведе до порушення наведених вище вимог ст. 2 КПК України, щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За переконанням суду, в даній ситуації закриття кримінального провадження, за відсутності даних про вжиття усіх передбачених законом засобів для виконання завдань кримінального провадження органом досудового розслідування та прокурором, суперечитиме засадам та завданням кримінального провадження. Сам по собі факт закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, не звільняє автора клопотання довести його обґрунтованість, а також виконати покладені на нього обов`язки щодо забезпечення повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Таким чином, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1