Справа № 627/69/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2024смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючої ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000002 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лозни Летичівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, військовозобов`язаного, тимчасово непрацюючого, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України,

у с т а н о в и в :

02.01.2024, близько 08 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у домоволодінні свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , побачив електропилу GRAFT-TEC Germany EKS 2200 та саме в той час у останнього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння , шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 , зазначеною електропилою. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого задуму, спочатку попросив у ОСОБА_5 бензопилу для нібито розпилювання деревини, заздалегідь усвідомлюючи те, що не збирається її повертати та у відповідь на це потерпілий , нічого не підозрюючи про шахрайський намір ОСОБА_4 , та, цілком і повністю довіряючи йому, добровільно віддав останньому електропилу , сподіваючись на те, що той її обов`язково поверне. Надалі ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_5 добровільно передану електропилу , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився чужим майном на власний розсуд, продавши його ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне для незаконного заволодіння чужим майном ОСОБА_5 у шахрайський спосіб, чим завдав потерпілому майнову шкоду на суму 1577,86 грн.

Також, 02.01.2024, близько 17 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні автомобіля ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , біля будинку АДРЕСА_2 , побачив паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним документом . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що власником паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_7 є інша людина, маючи на меті вчинення будь-яких протиправних дій за допомогою зазначеного основного документа, скориставшись зручними обставинами та те , що за його діями ніхто не спостерігає, таємно заволодів ним та розпорядився на власний розсуд .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України, визнав повністю, не заперечував факту їх вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що заволодів електропилою ОСОБА_5 шляхом зловживання його довірою, яку потім продав , а також незаконно заволодів паспортом громадянина України ,який належить ОСОБА_7 .

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу винного.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за:

-ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);

-ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 , відносяться до категорії кримінальних проступків.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він осудний, згідно ст.89 КК України раніше несудимий, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тимчасово не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» Краснокутської селищної ради не перебуває, проживає на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, де характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєних кримінальних правопорушеннях.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Частиною 2 ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України, та за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч.1 ст.70 КК України, призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді обмеження волі , однак, враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, потерпілі не мають до нього будь-яких претензій та не наполягають на суворому покаранні, його щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях, дачу обвинуваченим визнавальних показань, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком , та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

По справі є витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 215 від 16.01.2024 в сумі 3 029,12 грн, які, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України, та призначити йому покарання за цим законом:

- за ч.1 ст.190 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 місяців обмеження волі;

- за ч.3 ст.357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 215 від 16.01.2024 в сумі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 коп, які перерахувати за наступними реквізитами: стягувач платежу: Держава, код доходів: 24060300, отримувач платежу: ГУК Харків обл/СТГ Краснокут/24060300, п/р: UA0020613, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Речові докази:

-електропилу GRAFT-TEC Germany EKS 2200 зеленого кольору, яка знаходиться у потерпілого ОСОБА_5 - залишити у останнього;

-паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Краснокутським РВ ГУМВС України в Харківській області 16.10.2000, що належить ОСОБА_7 , та переданий йому на зберігання, - залишити у останньому;

-товарний чек № 73 на електропилу - залишити в матеріалах кримінального провадження № 000002.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1