Справа № 645/3092/23
Провадження № 1-кп/645/234/23
В И Р О К

Іменем України

01 листопада 2023 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.04.2019 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень;

- 25.03.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн;

- 25.06.2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190 , ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн, ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 06.02.2023 р. умовно-достроково звільненого від відбування покарання на невідбуту частину строком 1 рік 5 місяці 9 днів.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом рослин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.

Згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється. Відповідно до списку № 2 таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, «PVP» є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, за наступних обставин.

02.05.2023 близько 10:00 години, точного часу судом не встановлено, ОСОБА_3 проходячи в посадці біля будинку № 8 - А по вулиці Осипенка у м. Харкові на прохідній дорозі, яка розташована біля вказаного будинку побачив згорток ізоляційної стрічки зеленого кольору, який лежав на землі та побачив, що в середині нього знаходиться речовина. ОСОБА_3 як особа, яка раніше епізодично вживала наркотичні засоби та психотропні речовини, зрозумів, що знайдений ним згорток ізоляційної стрічки зеленого кольору з речовиною є «закладкою», тобто схованкою. Після цього, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дії та реалізовуючи свій злочинний намір на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, взяв вищезазначену психотропну речовину, яка знаходилася в згортці ізоляційної стрічки у руки, таким чином незаконно її придбав та почав її незаконно зберігати при собі.

Протиправні дії ОСОБА_3 , пов`язані з незаконним придбанням, зберіганням особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, без мети збуту 02.05.2023 року були помічені та припинені працівниками поліції УПП ДПП в Харківській області, які викликали на місце події, за адресою: м. Харків, вулиця Осипенка, 8-А, слідчо-оперативну групу відділу поліції №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області.

Під час огляду місця події, проведеного 02 травня 2023 в період часу з 11.00 годин до 11.15 годин, біля будинку 8-а, по вулиці Осипенка в м. Харкові у ОСОБА_3 працівниками поліції вилучено: полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка, згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № СЕ-19/121-21/9965-НЗПРАП від 24.05.2023, є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP. Маса PVP (в перерахунку на масу речовини) становить 0,3410 г.

Вказану психотропну речовину ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту при вищевказаних обставинах.

Таким чином, всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів та зловживання ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів ОСОБА_3 , незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту для особистого вживання особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, та прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_4 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, неодружений, непрацюючий, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «МПНД №3» ХМР не звертався, на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зазначена в обвинувальному акті обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 67 КК України - рецидив кримінальних правопорушень, не може бути врахована судом з огляду на таке. Приписами ст.34 КК України встановлено, що рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Водночас, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив саме злочинів, а не кримінальних правопорушень. Враховуючи наведене, не погашена судимість ОСОБА_3 за вчинення умисних злочинів передбачених ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України та вчинення умисного кримінального проступку не утворюють рецидиву злочинів. Відтак, обставин які б обтяжували покарання обвинуваченому згідно з ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є проступком, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді обмеження волі в межахсанкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Призначення даного покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання судом не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Правилами ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку і до повного відбуття покарання вчинив кримінальне правопорушення, то суд призначає спочатку покарання за нове кримінальне правопорушення, після чого повністю або частково приєднує не відбуте покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від не відбутого покарання за попереднім вироком.

При умовно - достроковому звільненні від покарання, незалежно від того, коли вчинене нове кримінальне правопорушення, на початку звільнення чи наприкінці строку, не відбутим покаранням є увесь строк покарання, від якого була звільнена особа.

У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) ( 2341-14 ) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання. Абзац сьомий пункту 26 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 8 ( v0008700-09 ) від 12.06.2009 \

ОСОБА_3 засуджений 25 червня 2021 року Орджонікідзевським районним суду м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі та штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн., на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 06.02.2023 р. ОСОБА_3 було умовно-достроково звільнено на невідбутий термін 1 рік 5 місяці 9 днів.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення після постановлення вироку Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 25 червня 2021 року, до повного відбуття покарання за зазначеним вироком, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у відповідності до положень ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка на момент постановлення вироку складає 1 рік 5 місяців 9 днів позбавлення волі.

Згідно з п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

В той же час згідно ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у вигляді штрафу при призначенні його за сукупністю кримінальних правопорушень і сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Як вбачається з відповіді начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, станом на 30.06.2023 року засудженим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.06.2021 року, штраф не сплачений.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.05.2023 року, під час досудового розслідування, було накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час огляду місця події 2 травня 2023 року за адресою: м. Харків, вулиця Осипенка, будинок 8-а, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: полімерний пакет з речовиною білого кольору, який поміщено до експертного пакету № 7364958 та визначено місце зберігання майна, на яке накладено арешт даною ухвалою, по кримінальному провадженню № 0000212 від 02.05.2023 року, у камері схову речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Харківській області.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що підстави, передбачені ч. 4 ст. 174 КПК України для продовження існування арешту відсутні, то накладений арешт підлягає скасуванню.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралась.

Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 107, 124, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.06.2021 р., остаточно призначити ОСОБА_3 , покарання у виді 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі та штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн., який відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Арешт на майно, накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.05.2023 року, а саме: полімерний пакет з речовиною білого кольору, який поміщено до експертного пакету № 7364958, після набрання вироком законної сили, скасувати.

Речовий доказ полімерний пакет з речовиною білого кольору, який поміщено до експертного пакету № 7364958, після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 користь держави в особі Харківського науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/121-23/9965-НЗПРАП від 24.05.2023 року в сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1