Провадження №1-в/523/582/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Суворовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2022р. ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст.71 КК України, до даного покарання частково приєднано невідбута частина покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.12.2018р. та визначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки 1 місяць.

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 14.10.2022р. ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців обмеження волі.

Згідно подання та матеріалів особової справи, при виконанні вказаних вище вироків виникли суперечки про виконання засудженим ОСОБА_3 покарання за наявності кількох вироків.

В судове засідання прокурор, інспектор та засуджений не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату та час судового засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Пунктом 11 ч.1 ст.537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Окремі роз`яснення щодо питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, зокрема щодо тлумачення сумнівів і протиріч, які виникають при виконанні вироку, містить постанова Пленуму ВСУ від 21.12.1990 року №11 "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку".

При цьому необхідно врахувати, що під час виконання вироків суд не має права вирішувати питання про призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, а лише може вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Крім того, суд звертає увагу на п. 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, з тлумачення якого слідує, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначати покарання за кожний злочин окремо, якщо

суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України не було вирішено.

Також в порядку, передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2022р. за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст.71 КК України, до даного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.12.2018р. та визначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки 1 місяць. Вказаний вирок суду набрав законної сили 14.06.2023 року.

Разом з тим, вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 14.10.2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2022р., шляхом часткового складання покарань остаточно покарання ОСОБА_3 визначено у виді обмеження волі строком на 3 роки 2 місяці. Вказаний вирок суду набрав законної сили 14.11.2022 року. При призначенні покарання за даним вироком попередній вирок суду був врахований.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок, що остаточне покарання ОСОБА_3 за вироками Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2022 року та від 14.10.2022 року призначено згідно чинного Законодавства та немає підстав для застосування покарання за наявності кількох вироків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Суворовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та може бути оскаржена шляхом подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1