Справа №295/800/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002828 від 10 грудня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

за ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Норильськ, російської федерації, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 25.12.1996 Богунським районним судом м. Житомира за ст. ст. 140 ч.3, 46-1 КК України 3 роки позбавлення волі, з відстрочкою на 1 рік;

- 13.05.1998 Богунським районним судом м. Житомира за ст. ст. 140 ч. 3, 207 ч.2,42,43 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 11.07.2002 Богунським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч.3 КК України 3 роки

6 місяців позбавлення волі;

- 28.12.2007 Богунським районним судом м. Житомира за ст. 187 ч. 4,69 КК України

6 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке належить на праві власності;

- 21.12.2011 постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною 4 місяці 23 дні;

- 23.09.2013 Богунським районним судом м. Житомира за ч.2 ст. 186 КК України

4 роки позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2022 близько 03 год. 50 хв., ОСОБА_5 , який мав при собі дорослу собаку породи Стаффордшиський тер`єр, разом з ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку 53 по вул. Київській м. Житомира, зустріли раніше незнайомого ОСОБА_4 та запропонували провести його до магазину.

В подальшому, між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які слідували разом повз будинок АДРЕСА_3 , під приводом підозр один одного у веденні підривної діяльності проти України виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_6 почав показувати ОСОБА_4 свій паспорт, в цей час ОСОБА_5 висловив вимогу ОСОБА_4 передати йому належний останньому мобільний телефон, щоб підсвітити ним на паспорт ОСОБА_6 , на що ОСОБА_4 погодився та передав ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки "Lenovo" моделі "S90А". Оглядаючи паспорт ОСОБА_6 та помітивши, що останній є уродженцем російської федерації ОСОБА_4 почав нецензурно висловлюватися на адресу ОСОБА_6 .

В цей же час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 на ґрунті словесного конфлікту с ОСОБА_4 та раптової особистої неприязні виник противоправний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел ОСОБА_6 , стоячи навпроти ОСОБА_4 , наніс останньому два удари кулаком в область обличчя зліва, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В цей же час, місці та за вказаної обстановки у ОСОБА_5 , який продовжував утримувати при собі мобільний телефон ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи сприятливу обстановку для вчинення корисливого злочину, зокрема те, що ОСОБА_4 не буде чинити йому опір, достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан та не повідомляючи про свій умисел ОСОБА_6 , став утримувати при собі мобільний телефон ОСОБА_4 при цьому ігноруючи вимоги власника щодо повернення майна, відкрито його викрав.

Далі, ОСОБА_5 утримуючи викрадений мобільним телефон марки "Lenovo" моделі "S90А" при собі, та ОСОБА_6 місце вчинення злочину залишили та в подальшому ОСОБА_5 викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 786 гривень 33 копійки.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю та пояснив, що дійсно 10.12.2022 близько 2-ї години ночі зустрівшись з ОСОБА_6 пішли шукати найближчий магазин по вул. М. Грушевського в м. Житомирі. Не побачивши поруч магазинів, разом пішли по вул. Київській та зустріли потерпілого ОСОБА_4 , який поскаржився, що йому немає де жити та у нього немає сигарет. Розмовляючи з останнім ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здалось, що потерпілий наносить мітки для коригування вогню окупаційних військ, оскільки ОСОБА_4 являється громадянином російської федерації. Поки ОСОБА_6 говорив з ОСОБА_4 , скориставшись можливістю ОСОБА_5 викрав мобільний телефон потерпілого марки "Lenovo" моделі "S90А" та залишив місце події. У скоєному розкаюється, просить його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю та пояснив, що в той день, а саме 10.12.2022 посварився з дружиною, придбавши пива, на таксі поїхав до ОСОБА_5 та зрозумів, що забув телефон, при собі були тільки гроші. Зустрівши з ОСОБА_5 потерпілого ОСОБА_4 , останній розповів, що поліція йому не віддала документи. ОСОБА_6 прямо запитав у ОСОБА_4 чи він не займається розставлянням міток, оскільки потерпілий є громадянином російської федерації, на що отримав негативну відповідь. Під час розмови ОСОБА_4 назвав ОСОБА_6 сепаратистом, на підставі чого, не стримавшись, останній наніс удар в область обличчя зліва потерпілому. Перед цим ОСОБА_4 давав телефон ОСОБА_5 , щоб той ввімкнув ліхтарика та посвітив йому на паспорт, але після того, як отримав удар від ОСОБА_6 , він побіг залишивши телефон. Обійшовши будинок разом з ОСОБА_5 , побачили наряд поліції та були затримані. У скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що в той день, точної дати не пам`ятає, було біля 04 години ранку, він рухався по вулиці у м. Житомир. Зустрів двох хлопців (обвинувачених), які в нього спитали причину порушення ним комендантської години, та чи не є він навідником. Хлопці показували йому свої паспорти, він підсвічував їм ліхтариком свого мобільного телефону. Після чого, між ними виникла сварка та один з хлопців наніс йому удар в обличчя, тоді він почав бігти від них. Його телефон залишився у ОСОБА_5 , та він не намагався його повернути, оскільки боявся собаки породи «Стаф», власником якої був обвинувачений ОСОБА_6 . На теперішній час будь-яких претензій до обвинувачених він не має, та просить їх суворо не карати.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що в ніч на 10.12.2022 року він був задіяний на чергування. Близько 4ї години ранку на планшет прийшов виклик, щодо скоєння пограбування. Приїхавши на місце події, від потерпілого отримали ознаки злочинців. В подальшому при патрулюванні вул. Михайла Грушевського, помітили двох підозрілих осіб із собакою породи «Стаф». Після спілкування та затримання останніх, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки "Lenovo" моделі "S90А", який належить потерпілому. При цьому зазначає, що на затриманих особах ознаки нанесення тілесних ушкоджень були відсутні. А при огляді потерпілого ОСОБА_4 , він бачив розсічення правої лобної долі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надав аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_7 .

Окрім показів потерпілого та свідків, провина обвинувачених підтверджується сукупністю наступних письмових доказів, які були безпосередньо досліджені судом під час судового розгляду.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 10.12.2022 року, за участю потерпілого ОСОБА_4 було оглянуто ділянку місцевості навпроти будинку № 53 по вул. Київській. Де з пояснень потерпілого, він зустрів двох невідомих чоловіків, які відкрито заволоділи його мобільним телефоном (а.с. 137-141, т. 1).

Відповідно протоколу огляду предмету від 10.12.2022 року, потерпілий ОСОБА_4 повідомив що мобільний телефон марки "Lenovo" моделі "S90А", який є предметом огляду, належить йому (а.с.152-155, т.1).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.12.2022 року, потерпілий ОСОБА_4 у присутності понятих впізнав особу під № 4 ( ОСОБА_6 ), яка 10.12.2022 року викрала в нього мобільний телефон, та при цьому нанесла йому тілесні ушкодження (т.1, а.с. 156-161).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.12.2022 року, потерпілий ОСОБА_4 у присутності понятих впізнав особу під № 1 ( ОСОБА_5 ), яка 10.12.2022 року викрала в нього мобільний телефон (т.1, а.с. 162-167).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2099 від 13.12.2022 року, у громадянина ОСОБА_4 виявлено синець та садно на обличчі зліва, які утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженим та відносяться до легкого тілесного ушкодження (а.с. 168, т.1).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 10.12.2022 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , останній показав, розповів де, коли та за яких обставин відносно нього було вчинено кримінальне правопорушення, а саме відкрите заволодіння його мобільним телефоном, та нанесення легкого тілесного ушкодження (а.с. 169-173, т.1).

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-22/13639-ТВ від 20.12.2022 року, ринкова вартість наданого на експертизу мобільного телефону торгової марки "Lenovo" моделі "S90А" станом на 10.12.2022 року могла становити 783,33 грн. (а.с. 182-189, т.1).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2162 від 22.12.2022 року, у громадянина ОСОБА_4 виявлено синець та садно на обличчі зліва, які утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженим, в протоколах проведення слідчого експерименту та допиту потерпілого від 10.12.2022 року, відносяться до легкого тілесного ушкодження (а.с.191, т.1).

З наведених доказів суд приходить до висновку, що факт відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану обвинуваченим ОСОБА_5 доведений в судовому засіданні, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ст.. 186 ч. 4 КК України.

З наведених доказів суд приходить до висновку, що факт умисних дій, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, обвинуваченим ОСОБА_6 доведений в судовому засіданні, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ст.. 125 ч. 1 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Пом`якшуючими обставинами по справі є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину обвинуваченого та добровільне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити із застосуванням положень ст.. 69 КК України, відповідно до якої за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього кодексу, в даному випадку санкції ч. 4 ст. 186 КК України.

Таким чином, враховуючи дані особи обвинуваченого ОСОБА_5 , той факт, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, провину свою визнав та розкаявся, сприяв у розкритті даного кримінального правопорушення, враховуючи той факт що він добровільно відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням, а також враховуючи позицію прокурора, який також просив застосувати до ОСОБА_5 ст. 69 КК України, думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинувачених, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи дані особи обвинуваченого ОСОБА_5 , його позитивну поведінку після вчинення кримінального правопорушення, той факт що від його злочинних дій тяжких наслідків не настало, дають суду зробити обґрунтований висновок щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням в силу ст.. 75 КК України, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину відповідно до ст. 12 КК України він є кримінальним проступком, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, а також враховує особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений раніше судимий, тимчасово не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, згідно з положеннями статті 66 КК України, що пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, гідно з положеннями статті 67 КК України , що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому покарання у вигляді штрафу, та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за яким він обвинувачується і яке передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Питання щодо речових доказів визначити у відповідності до ст.. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинувачених судом не обирався, клопотання про обрання такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у відповідності із положеннями ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного основного покарання з випробуванням на три роки.

Відповідно до вимог ст.. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань

пробації.

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті складає вісімсот п`ятдесят гривень .

Речові докази, після набуття даним вироком законної сили: диск - зберігати разом з матеріалами кримінального провадження; мобільний телефон торгової марки "Lenovo" моделі "S90А", якій зберігається у камері зберігання речових доказів повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Зняти арешт з мобільного телефону торгової марки "Lenovo" моделі "S90А", накладений згідно Ухвали слідчого судді Богунського районного суд м. Житомира від 16.12.2022 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду на протязі 30 днів із дня його проголошення через Богунський районний суд м. Житомира.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1