КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року стосовно ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 2 місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 28.06.2023 року, призначено ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді 3 місяців арешту.

На вказане рішення суду прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року апеляційну скаргу прокурора у провадженні залишено без руху, як подану без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, та встановлено 7-денний строк для усунення зазначених недоліків.

На виконання вказаної ухвали суду, 05.09.2023 року прокурор у провадженні подав до Оболонського районного суду м. Києва зміни та доповнення до апеляційної скарги, які 19.09.2023 року надійшли до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши на відповідність вимогам закону апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями, подану на виконання ухвали апеляційного суду від 24.08.2023 року, приходжу до висновку, що вона підлягає поверненню прокурору у провадженні, з таких підстав.

Так, в первинно поданій апеляційній скарзі прокурор у провадженні, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, посилаючись лише на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність у вигляді застосування закону, який не підлягає застосуванню, а саме - застосування положень ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_2 покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням вироку Оболонського районного суду м. Києва від 28.06.2023 року, який на час ухвалення оскаржуваного вироку не набрав законної сили, в той же час просив скасувати вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2023 року в повному обсязі та ухвалити новий вирок, яким _____________________________________________________

Справа №11-кп/824/4866/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3

Категорія: ч. 2 ст. 389 КК України Доповідач ОСОБА_1

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 місяців арешту. Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 28.06.2023 відносно ОСОБА_2 виконувати самостійно.

Поряд з цим, висловлюючи таке прохання, прокурор не наводив ніякого обґрунтування і не вказував правові підстави для ухвалення рішення про самостійне виконання в цьому випадку вироку Оболонського районного суду м. Києва від 28.06.2023 року.

Отже, за змістом апеляційна скарга прокурора у провадженні не відповідала вимогам ст. 396 КПК України.

З поданої прокурором у провадженні 05.09.2023 року, на виконання ухвали апеляційного суду, нової редакції апеляційної скарги, вбачається, що прокурором не усунуті зазначені судом недоліки апеляційної скарги, оскільки у ній прокурор знову ж таки, посилаючись лише на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність у вигляді застосування положень ст. 70 КК України, який не підлягає застосуванню, при призначенні ОСОБА_2 покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням вироку Оболонського районного суду м. Києва від 28.06.2023 року, який на час ухвалення оскаржуваного вироку не набрав законної сили, та вказавши на необхідність керуватися нормами ст. 71 КК України, в той же час просить скасувати вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2023 року в повному обсязі та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 місяців арешту. У відповідності до вимог ст. 71 КК України вирок виконувати самостійно.

Тобто прокурор взагалі не вказує ні який вирок підлягає самостійному виконанню, ні правової підстави для ухвалення рішення про його самостійне виконання в цьому випадку, адже положення ст. 71 КК України регламентують правила призначення покарання саме за сукупністю вироків, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин, оскільки прокурор у провадженні не усунув недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року, то апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями до неї, відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, слід йому повернути.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 396-399 КПК України, суддя

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні зі змінами та доповненнями до неї на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року стосовно ОСОБА_2 - повернути особі, яка її подала.

Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_1