Справа №766/9825/23
н/п 1-кп/766/2337/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 року місто Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001885 від 16.10.2023, в рамках якого обвинувачується

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Деражня Деражнянського району Хмельницької області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

02.11.2023 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов вищезгаданий обвинувальний акт разом із угодою про визнання винуватості, укладеною між ОСОБА_3 у пристуності його захисника адвоката ОСОБА_5 та заступником керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 03.11.2023 року справу призначено до підготовчого судового хзасідання на 09.11.2023 року о 13.00 годин.

За клопотанням прокурора через неявку останнього, підготовче судове засідання перенесено слуханням на 10.11.2023 року о 10.00 годин.

У підготовчому судовому засіданні прокурором не було надано суду письмових згод потерпілих на укладення угоди про визнання винуватості у вчиненні зокрема тяжкого та особливо тяжкого злочину.

Захисником заявлено клопотання про відкладення слуханням підготовчого судового засідання з метою забезпечення явки потерпілих до суду та/або надання прокурором письмових згод на укладення розглядуваної угоди, про фактичну наявність яких сторони заявили у суді.

Поруч із цим, через необхідність відкладення слуханням підготовчого судового засідання, дату якого судом визначено після закінчення строку тримання обвинуваченого під вартою, прокурором було заявлено клопотання про продовження такого строку з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказував про те, що встановлені ризики при обранні запобіжного заходу наразі продовжують існувати.

Захисник, позицію якого повністю підтримав ОСОБА_3 , вказував про те, що з огляду на наявність у справі угоди про визнання винуватості його підзахисним, за якою сторони дійшли згоди про звільнення від відбування покарання його підзахисного, у суду є всі підстави для відмови у задоволенні клопотання та визначення ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із утриманням під вартою.

Заслухавши позицію учасників судового засідання, дослідивши клопотання та наявні в розпорядженні суду на час розгляду клопотання матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Так, за змістом ч. ч. 4, 5 ст.199 КПК якими суд керується в силу положень ч.3 ст.315 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставини, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству та, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Пунктом 9 рекомендацій, викладених у листі Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03.03.2022 №1/0/2-22 визначено, що при розгляді клопотань органів досудового розслідування суд використовує всі наявні документи і матеріали, зокрема й судові рішення у формі, в якій їх внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (роздруківки з Реєстру). Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

З огляду на наведене, суд розглядає клопотання прокурора в контексті наявності чи відсутності нових обставин, які могли би змінити підстави застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу порівняно з обставинами, які існують на теперішній час, а також з огляду на запровадження в Україні воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

При вирішенні питання суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 за обвинуваченням яке йому пред`явлено; вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні відомості, які б перешкоджали триманню його під вартою; те, що він до затримання не мав постійного місця роботи що в свою чергу, на даній стадії кримінального провадження, може свідчити про те, що він буде переховуватись від суду, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Зазначені обставини свідчать про існування ризиків можливого переховування обвинуваченого від суду та продовження ним злочинної діяльності, та які є доведеними прокурором.

Крім того, судом враховується, що у зв`язку із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК України, не допитані потерпілі та свідки, тому на переконання суду не перестав існувати доведений прокурором перед судом ризик можливого здійснення обвинуваченим впливу на потерпілих та свідків задля викривлення, спотворення або зміни ними показів.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений перебуваючи на волі може здійснювати вплив на потерпілих та свідків, що було доведено прокурором в судовому засіданні.

При цьому суд звертає увагу на те, що разом із обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення якою сторони дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_3 від покарання за вчинення зокрема тяжкого та особливо тяжкого злочину із застосуванням положень ст. 75 К України. Разом із тим, на день розгляду питання потерпілі й судове засідання не з`явились, а прокурором не було надано суду письмової згоди потерпілих на укладення наявної у справі угоди, через що підготовче судове засідання, зокрема за клопотанням захисту, слуханням було відкладено для забезпечення прокурором явки у судове засідання потерпілих чи надання від них письмової згоди на укладення розглядуваної угоди.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні ряду злочинів, окрема тяжкого та особливо тяжкого, якими завдано шкоди фізичним особам, та те, що у суду наразі відсутні відомості з приводу позиції цих осіб щодо укладеної по справі угоди, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів наразі не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183-184, 194, 331, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.01.2024 року включно що не більше ніж 60 днів з моменту прийняття рішення.

Ухвала припиняє свою дію 06.01.2024 року.

Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити, захиснику, прокурору та направити у ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" (для виконання та вручення обвинуваченому).

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення а особою, що перебуває під вартою у той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

СуддяОСОБА_1