Справа № 947/7870/22
Провадження № 1-кп/947/492/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000430 від 13.03.2022 за обвинуваченням неповнолітнього

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Одеса, громадянина України, із повною середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, з матір`ю не підтримує стосунків з 10 років, батько знаходиться в місцях позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 12.06.2023 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , в гуртожитку Центру ресоциалізації наркозалежної молоді «Шлях до Творця»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_3 , 12.03.2022, близько о 18:30 год., який перебував за адресою: м.Одеса, пр.Небесної Сотні, неподалік будинку 31, в умовах воєнного стану, веденого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ 2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, дія якого продовжена у встановленому порядку, виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна у раніше йому незнайомої малолітньої особи - потерпілого ОСОБА_7 у якого через плече була одягнена сумка по типу барсетки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 підійшов до малолітнього ОСОБА_7 , представившись працівником поліції, зняв з останнього сумку, яка була одягнена у нього через плече. Перевіривши вміст вказаної сумки, ОСОБА_3 виявив в ній мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9А», в корпусі сірого кольору, вартістю 3699 гривень, гаманець з грошовими коштами на загальну суму 650 гривень та 270 доларів США, що станом на 12.03.2022 еквівалентно 7898,80 гривень згідно курсу, встановленого Національним банком України, та зв`язку ключів. При цьому потерпілий просив ОСОБА_3 припинити злочинні дії, однак ОСОБА_3 , не зважаючи на це, маючи намір та можливість розпорядитись вказаним майном на власний розсуд, відкрито викрав майно потерпілого, та втік у невідомому напрямку з місця вчинення злочину, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 12247,80 гривень.

Вказані умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує ч.4 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабежі), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що він, з дитинства не проживає з батьками, дуже потребував грошей, яких йому не вистачає на прожиття. Він не мав наміру красти речі потерпілого, а просто хотів пожартувати, тому він оспорює кваліфікацію злочину. Так, 12.03.2022, приблизно о 18:30 год., біля будинку №31 по пр.Небесної Сотні в м.Одесі він побачив хлопця, як потім йому стало відомо, це був малолітній ОСОБА_7 , у якого побачив барсетку через плече і мобільний телефон, який той поклав у барсетку. Він вирішив пожартувати на ним. Тож він, ОСОБА_3 , підійшов до потерпілого, представився йому працівником поліції, зняв у нього з плеча сумку чорного кольору, оглянув її зміст, де були мобільний телефон, гроші (гривні та долари США) та ключі. Після чого, незважаючи на прохання потерпілого віддати речі, він забрав ці речі та пішов геть. Через деякий час його затримали працівники поліції, яким він зізнався, що бажав пожартувати над потерпілим, а потім віддати йому речі. Йому дуже шкода за вчинене. Він повернув потерпілому викрадені речі, тому він просить його суворо не карати. В завершення обвинувачений показав, що він не оспорює встановлені слідством вартість та приналежність викраденого ним майна.

Аналогічні покази ОСОБА_3 надав під час проведеного слідчого експерименту з його участю.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Цими ж доказами спростовується версія ОСОБА_3 , який встиг витратити частину викрадених ним грошей, про те, що він не вчиняв грабіж, а мав намір лише пожартувати.

Так, малолітній потерпілий ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні за участю його законного представника ОСОБА_8 , показав в суді, що він 12.03.2022, близько о 18:30 год., гуляв за адресою: м.Одеса, пр.Небесної Сотні, неподалік будинку 31. До нього позаду підбіг чоловік, як потім йому стало відомо, це був ОСОБА_3 , який зупинив його і представився працівником поліції. Цей чоловік зняв з нього барсетку, яка була одягнена у нього через плече. Таран став перевіряти вміст барсетки, в якій були мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9А», в корпусі сірого кольору, гаманець з грошовими коштами на загальну суму 650 гривень, 270 доларів США та зв`язку ключів. В цей час подзвонила мати, і тоді ОСОБА_3 віддав йому мобільний телефон, наказавши відповісти матері, що все гаразд. Він, ОСОБА_7 , так і зробив, після чого ОСОБА_3 забрав мобільний телефон. Він просив ОСОБА_3 віддати йому речі, але той забрав всі речі та втік у невідомому напрямку. Він, ОСОБА_7 , зайшов у парадну будинку і вдома розповів матері про те, що сталося. Мати відразу ж викликала працівників поліції. Через деякий час ОСОБА_3 затримали працівники поліції та повернули йому усі речі, крім частини гривень, які той встиг витратити.

Свідок ОСОБА_9 показала в суді, що 12.03.2022, близько о 18:30 год., вона перебувала вдома, коли прибіг до дому її син ОСОБА_8 весь у сльозах і переляканий, який гуляв у дворі за адресою: АДРЕСА_3 . Син був дуже збуджений, знервований та повідомив, що його пограбував хлопець, як потім їм стало відомо, це був ОСОБА_3 . ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 позаду, зупинив його та представився працівником поліції. ОСОБА_3 зняв з сина барсетку, яка була одягнена у нього через плече та став роздивлятися, що в ній. У сина в сумці були мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9А», в корпусі сірого кольору, гаманець з грошовими коштами на загальну суму 650 гривень, 270 доларів США та зв`язку ключів. Син просив ОСОБА_3 припинити неправомірні дії та віддати йому його речі. Але ОСОБА_3 забрав всі речі сина, та втік у невідомому напрямку. Вона відразу викликала працівників поліції, які через деякий час затримали ОСОБА_3 . Речі потім повернули їм працівники поліції, крім невеличкої суми в розмірі 250 грн., які ОСОБА_3 встиг витратити на власні потреби.

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується іншими письмовими доказами, безпосередньо дослідженими судом:

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 , згідно якого потерпілий впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 12.03.2022 року, приблизно о 18.30 год. за адресою: м.Одеса, м.Одеса, пр.Небесної Сотні, неподалік будинку 31, підійшов до нього, представився працівником поліції, забрав його речі та втік (а.п.159-161);

-Протоколом затримання від 13.03.2022, згідно якого був затриманий ОСОБА_3 , у якого при собі виявлені та вилучені викрадені у потерпілого ОСОБА_7 речі (а.п.162-165);

-Протоколом огляду предметів, яким оглянуті вилучені у ОСОБА_3 речі.

Оцінюючи вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду дійти однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Сукупність наведених вище доказів свідчить про наявність умислу ОСОБА_3 на відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Поведінка ОСОБА_3 , а саме відкрите заволодіння майном неповнолітнього потерпілого, незважаючи на прохання потерпілого припинити вчиняти протиправні дії та повернути речі, свідчить про те, що він мав умисел саме на вчинення грабежу. Крім того, після того, як ОСОБА_3 заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , він втік з майном, отримавши можливість розпорядитися ним і розпорядився частиною викраденого на власний розсуд. Тому, всі доводи ОСОБА_3 про те, що він не мав намір грабувати, а лише пожартував, спростовуються дослідженими доказами та свідчать про намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинене.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.67 КК України суд враховує обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо неповнолітнього.

Суд виключає зазначену в обвинувальному акті обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , як щире каяття, оскільки як під час досудового розслідування, так і в суді спростовував умисел на відкрите викрадення майна з корисливих мотивів, намагаючись уникнути відповідальності, оспорював кваліфікацію вчиненого ним злочину, який в повному обсязі знайшов свого підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає кримінальній відповідальності в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Саме такий вид покарання буде достатнім і справедливим для досягнення цілей, зазначених у ст.1 КК України, ст.2 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.66 КК України враховує обставинами, які пом`якшують покарання, відшкодування потерпілому заподіяної шкоди шляхом повернення викраденого майна. Суд також враховує, що неповнолітній потерпілий та його законний представник не мають претензій до обвинуваченого і щодо покарання поклалася на розсуд суду.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Неповнолітнього ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На підставі ч.4 ст.70 і ч.2 ст.103 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_3 визначити шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.06.2023, і остаточно до відбування 8 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 15.04.2022, як зазначено у вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.06.2023.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 повністю відбуте ним покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.06.2023, а також строк перебування його під вартою день за день у цій справі в період з 13.03.2022 по 15.03.2022.

Строк дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні у виді цілодобового домашнього арешту сплив, а інший запобіжний захід не обирався, оскільки ОСОБА_3 відбуває призначене покарання за попереднім вироком.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, зазначені в постанові слідчого від 13.03.2022 і передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 під розписку вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_7 .

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку вручити учасникам судового розгляду в день проголошення його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1