ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне кримінальне провадження за №0002326, внесене 09.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2010 і 2014 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування ТОВ "Рівнетеплоенерго" та газівником ТОВ "Високовольтний союз РЗВА" за сумісництвом, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

09 серпня 2023 року, близько 10 години 53 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Fiat Linea, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у технічно справному стані, рухаючись по вул. Степана Бандери, навпроти будинку №62, зі сторони вул. Відінської в напрямку вул. Данила Галицького, у м. Рівне, в порушення вимог п.п. б) п. 2.3 та п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перетинали проїзну частину поза межами пішохідного переходу, справа на ліво по ходу руху транспортного засобу.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди: пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому внутрішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу, забою гематоми лівого ліктьового суглоба, які в сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я; пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в Рівненській центральній міській лікарні; транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, який передбачає, що у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу з технічної точки зору перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та наслідків, що настали, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 09 серпня 2023 року, близько 10 години 53 хвилин, керував автомобілем марки Fiat Linea, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Рівне по вул. Ст. Бандери, навпроти будинку № 62, зі сторони вул. Відінської в напрямку вул. Д. Галицького. Під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не відреагував на її зміну та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перетинали проїзну частину поза межами пішохідного переходу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, а пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження від яких померла. У вчиненому щиро розкаявся, вказав що відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням. Просив суворо його не карати.

Від потерпілої ОСОБА_8 надійшла письмова заява про те, що ніяких претензій до ОСОБА_5 вона не має та у майбутньому мати не буде. Завдана їй шкода відшкодована, просила не карати суворо ОСОБА_5 та обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Представник потерпілої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_4 вказав, що обвинуваченим шкода завдана злочином відшкодована, претензій ОСОБА_9 немає, просив призначати покарання обвинуваченому не пов`язане з відбуттям у кримінально-виконавчій установі.

Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, характеризується виключно позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував шкоду, думку потерпілої ОСОБА_8 , яка не наполягала на суворому покаранні, що підтверджується письмовою заявою наявною в матеріалах кримінального провадження, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка не наполягала на суворому покаранні, що підтверджено представником потерпілої адвокатом ОСОБА_4 в ході судового розгляду. Крім того, обвинувачений одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований, а тому суд призначає покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням у відповідності до ст. 76 КК України певних обов`язків.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило смерть людини, тому суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк три роки.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 9082 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід відповідно до положень ст. 176 КПК України до ОСОБА_5 застосований не був.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, ст. 349, ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відповідно до положень ст. 176 КПК України до ОСОБА_5 застосований не був, підстави для його застосування відсутні.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати - вартість проведених експертиз в розмірі 9082 (дев`ять тисяч вісімдесят дві) грн. на користь держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15.08.2023 - скасувати.

Речові докази : автомобіль Fiat Linea, реєстраційний номер НОМЕР_2 , бежевого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , 2007 року випуску, який зберігається на території майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, Рівненської області - повернути власнику ОСОБА_10 .

Вирок суду може бути оскаржений через Рівненський міський суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1