Справа № 699/1159/23
Номер провадження № 1-кп/699/63/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.24 рокум. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м .Корсуні-Шевченківському Черкаської області кримінальне провадження № 0000134 від 30.08.2023 р. відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 маючи умисел на отримання посвідчення водія на своє ім`я, з метою подальшого його використання для керування транспортними засобами на території України, в порушення вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, а саме: п. 16 - посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в територіальному сервісному центрі МВС; п.23-посвідчення водія видається особисто під розписку після пред`явлення паспорта або іншого документа, що його замінює, у не встановлений досудовим розслідуванням дату та час, надав не встановленій досудовим розслідуванням особі власні анкетні дані, після чого вона за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, виготовила підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 26.08.2021 року ТСЦ 6141 на ім`я ОСОБА_8 , а саме внесла до нього фотографію та анкетні дані ОСОБА_8 та категорії «А»,«В»,«С», яке відповідно до висновку експерта № СЕ -19/124-23/10123-ДД від 14.09.2023 не відповідає бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу України.

Він же, 30 серпня 2023 року близько 10 години 00 хвилин, під час перебування у територіальному сервісному центрі № 7144 РСЦ МВС в Черкаській області, який розташований за адресою: Черкаська область м.Корсунь-Шевченківський по вул. Сергієнка, 4а, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія, видане на власне ім`я категорії «А», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та зі своєю фотокарткою серії ВХМ 424774 1 є підробленим, надав указане посвідчення водія для його заміни, у зв`язку із закінченням терміну його дії, працівнику територіального сервісного центру № 7144 РСЦ МВС в Черкаській області ОСОБА_11 , таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю ( в подальшому не визнав) та пояснив, що до цього у нього було посвідчення водія категорії С, які він отримав у сервісному центрі. Для отримання посвідчення водія він пройшов медичний огляд, здав теорію правил дорожнього руху, а потім практичне завдання. Він працював у м. Києві і для роботи йому необхідно було посвідчення водія категорії В. На при кінці літа 2021 р. він пішов у автошколу, там почав проходив навчання, а потім попрохав вчителя, щоб отримати посвідчення водія швидше, на що той відповів, що у нього є знайомий. Він зустрівся з незнайомою особою ( дані якої дав викладач), дав йому близько 6000 грн, свої паспортні дані, фото і поставив свій підпис на планшеті. Вказана невідома особа сказала, що посвідчення водія буде зроблене на протязі дня, згодом зателефонував і віддав посвідчення на вулиці. При цьому він розумів, що порядок отримання посвідчення водія інший, але сподівався, що вказана невідома особа всюди за нього домовиться. Згодом у нього закінчився строк дії посвідчення водія ( яке він отримав у вищезазначеному порядку), він звернувся до сервісного центру, надав посвідчення водія, оскільки вважав його дійсним ( так як сподівався, що невідома особа внесе його дані у всі необхідні реєстри ( обліки) МВС для отримання посвідчення водія і подальший його обмін не буде складати для нього проблем). Вперше отримав посвідчення водія у 2018-2019 роках категорії С. Візуально посвідчення водія, яке він отримав у невідомого, нічим не відрізнялося і він не розумів, що воно може бути підробленим. Ту особу, якій у м. Києві давав гроші за посвідчення - не пам`ятає. Коли звертався до невідомої особи розумів, що існує встановлений порядок отримання посвідчення водія, але над цим не задумався. Указане посвідчення водія отримав у 2021 році, після цього транспортним засобом не керував, оскільки не мав.

На запитання суду чи повідомляв обвинувачений дізнавача про укладення договору про надання договору правової допомоги з адвокатом ОСОБА_7 , обвинувачений пояснив, що договір про надання правової допомоги від уклав із захисником 31.08.2023 р. Коли дізнавач його викликав, він повідомив про це захисника ( але захисник був зайнятий), він з`явився самостійно. Про те, що у нього є захисник він повідомив дізнавача, якій сказав йому , що захисник не потрібен, тому він не заперечував проти допиту та закінчення розслідування без участі захисника.

Свідок ОСОБА_11 , яка працює в територіальному сервісному центрі № 7144 РСЦ МВС в Черкаській області, зокрема, два роки займається обміном посвідчень водія, видачею дублікатів посвідчення водія. Посвідчення водія видається безпосередньо в територіальному сервісному центрі. Обвинуваченого пам`ятає, він звернувся для обміну посвідчення водія, оскільки закінчився термін його дії. Візуально посвідчення нічим не відрізнялося. Під час перевірки посвідчення за базою даних, вона з`ясувала, що посвідчення тієї ж серії та номера було видано іншій особі та в іншому сервісному центрі ( що не відповідало даним, зазначеним в посвідченні, яке було надано обвинуваченим) Потім вона викликала працівників поліції, які вилучили посвідчення водія).

Судом досліджені докази:

- заява про залученні захисника у кримінальному провадженні, з відміткою про отримання діловодом Дубинецькою вказаних документів 28.09.2023 р. та печаткою ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з додатками :копією договору про надання правової допомоги від 31.08.2023 р. № 12, ордер серії СА № 1065270 від 31.08.2023 р. ( а.с.22-24)

-супровідний про направлення висновку експерта №СЕ-19/124-23/10123-ДД від 14.09.2023 (а.с.31)

-висновок експерта №СЕ-19/124-23/10123-ДД від 14.09.2023, згідно якого бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 не відповідає бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу України (а.с.32-34)

-довідка про витрати на проведення експертизи (а.с.35)

-постанова про визнання речового доказу та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 30.08.2023 (а.с.38)

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.08.2023 №№ 0000134 (а.с.39-40)

-рапорт від 30.08.2023 (а.с.41)

-заява ОСОБА_8 від 30.08.2023, згідно якої він видав посвідчення водія серії НОМЕР_1 (а.с.42)

-протокол огляду місця події від 30.08.2023 (а.с.43-45)

-запит та інформація ТСЦ7144 (а.с.47, 48)

-постанова про призначення технічної експертизи документів (а.с.49)

-рапорт від 28.09.2023 (а.с.50)

-рапорт про виявлення кримінального правопорушення (а.с.51)

-постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 28.09.2023 (а.с.52-53)

-копія паспорта, коду ОСОБА_8 (а.с.54, 55)

-характеристика від 26.09.2023 (а.с.56)

-довідка №272 від 18.09.2023 КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» (а.с.58)

-вимога про судимість (а.с.59)

-повідомлення про початок досудового розслідування (а.с.60)

-постанова про доручення досудового розслідування та призначення слідчої групи( а.с.61-62)

-повідомлення про початок досудового розслідування (а.с.63)

-постанова про призначення групи прокурорів (а.с.64-65)

-постанова про призначення групи прокурорів (а.с.66-67).

- квитанція прибуткового касового ордеру про оплату послуг правової допомоги ( а.с.97)

- додаткова угода про надання правової допомоги від 31.08.2023 р. ( а.с.98)

В дебатах прокурор просив визнати обвинуваченого винним та призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді штрафу у розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений пояснив судові, що не рахує себе винним, йому дали справжні права, просив вирішити питання щодо віднесення судових витрат на рахунок держави.

Захисник просив винести виправдувальний вирок, так як обвинувачений став об`єктом шахрайських дій, було порушено право на захист, так як захиснику не було відкрито матеріали досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, а документи щодо укладення договору на надання правової допомоги, ордер та копію посвідчення адвоката було передані дізнавачу через канцелярію ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

В своїй промові захисник зазначив : «Не зважаючи на те, що ОСОБА_8 повідомив суд про визнання своєї вини, його показання не узгоджуються зі сформульованим обвинуваченням. Так з його показань слідує що посвідчення водія категорії «А», «В», «С», яке він отримав в кінці літа 2021 року за 6000 грн. у невстановленої особи, він вважав справжнім до 30.08.2023 року, коли він звернувся до територіального сервісного центру № 7144 РСЦ МВС в Черкаській області для заміни, коли була виявлена підробка. Тобто йому не було достовірно відомо, як вказано в обвинуваченні, що «посвідчення водія, видане на власне ім`я категорії «А», ОСОБА_9 , «С» та зі своєю фотокарткою серії НОМЕР_2 є підробним». Жодних сумнівів щодо справжності водійських прав категорії «А», ОСОБА_9 , «С» у нього не виникало. Більше того, під час дослідження в суді 31.10.2023 року письмових та речових доказів було оглянуте дане посвідчення водія категорії «А», «В», «С» серії НОМЕР_2 в результаті чого не було візуально встановлено ознак підробки, а за своєю формою і змістом таке посвідчення відповідає справжньому.

За таких обставин прокурором, на думку сторони захисту, не надано жодного доказу чи аргументу на спростування показань обвинуваченого з приводу необізнаності ОСОБА_8 виготовлені завідомо фальшивого документу або щодо усвідомлення наявності у нього підробленого посвідчення водія категорії «А», «В», «С» в період кінця літа 2021 р. по 30.08.2023 р.

Так як сторона обвинувачення не надала судові документів щодо виконання вимог ст. 290 КПК України, а сторона захисту - документів, підтверджуючих передачу документів про укладення договору на правову допомогу органу дізнання, суд, відповідно до ухвали від 31.01.2024 р., вийшов з нарадчої кімнати та запропонував сторонами надати зазначені докази.

Після чого у судовому засіданні були вивчені докази, надані сторонами :

-Адвокатський запит до ВП № 1 Черкаського РУПР ГУНП в Черкаській області та відповідь т.в.о. начальника ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо реєстрації вхідного номеру заяви від 27.09.2023 р. щодо залучення захисника у кримінальному провадженні № 80000134 в канцелярії відділу поліції за вх. № 2271 від 28.09. 2023 р. ( а.с.101-102).

-Повідомлення про підозру у вчиненні кримінальному правопорушення відносно ОСОБА_8 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст.358 КК України від 28.09.2023 р., яка була вручена обвинуваченому 28.09.2023 р. о 17-45 год. ( а.с.104-106)

-Пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, яка була вручена підозрюваному ОСОБА_8 28.09.2023 р. ( а.с.107-108).

-Протокол роз`яснення права на захист від 28.09.2023 р.( розпочато о 17-35 год, закінчено 18-10 годин), в якому підозрюваному роз`яснено, що він має право на кваліфіковано правову допомогу, яку він може реалізовувати, обравши собі захисника або шляхом призначення захисника за рахунок держави, в якому підозрюваний зазначив: « на даний час участь захисника не потребую і таке рішення не пов`язано із відсутністю в мене коштів ( а.с.109)

-Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 28.09.2023 р., якій допитувався в період часу з 18-15 до 18-40 годин, мається підпис підозрюваного про отримання пам`ятки про права та обов`язки, при цьому підозрюваний зазначив, що не виявляє бажання користуватися правовою допомогою ( а.с.110-111)

-Протокол ознайомлення з результатами висновку експерта ( а.с.112)

-повідомлення обвинуваченому про завершення досудового розслідування від 28.09.2023 р., в якому повідомлено підозрюваному ОСОБА_12 про завершення досудового розслідування і роз`яснено його право особисто ( так і за допомогою представника) на доступ до матеріалів досудового розслідування, для чого необхідно прибути 28.09.2023 р. за адресою АДРЕСА_3 до Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури, на повідомленні є підпис підозрюваного ( а.с.113)

-Протокол відмови від отримання підозрюваним копій кримінального провадження від 29.09.2023 р. ( а.с.114).

-супровідний лист про направлення обвинувального акту до суду від 29.09.2023 р. ( зі штампом суду про отримання документів 29.09.2023 р. ( а.с.115)

-постанова про зміни групи прокурорів

-журнал обліку вхідних документів ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, відповідно до якого за вх.2271 зареєстрована заява адвоката ОСОБА_7 від 27.09.2023 р. про залучення захисника по кримінальному провадженню, яку отримав дізнавач ОСОБА_13 ( начальник відділу дізнання) 02.10.2023 р.

У судовому засіданні захисник пояснив, що після укладення договору на правову допомогу, він не надав його дізнавачу, бо ОСОБА_8 не мав статусу підозрюваного, свою заяву про залучення захисника він здав 28.09.2023 р. у першій половині дня, через декілька днів йому стало відомо, що із ОСОБА_8 було закінчено досудове розслідування без його участі. На запитання суду, чому здав документи саме у день, коли ОСОБА_8 було оголошено про підозру, захисник відповів, що так співпало.

При проведення повторних дебатів, сторони висловили суду таку ж саму позицію, яку заявляли під час проведення перших дебатів. Обвинувачений просив його виправдати.

Розглянув вказані докази, вислухав думку сторін, суд дійшов до наступного :

Щодо порушення права на захист при відкритті матеріалів досудового розслідування.

По-перше, треба зазначити, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню проводилось у формі дізнання (що підтверджується вивченими у судовому засіданні процесуальними документами і було відомо захиснику, бо він передавав документи через канцелярію саме дізнавачу). У даному випадку порядок закінчення дізнання та відкриття матеріалів досудового розслідування регулюється не тільки ст. 290 КПК України, а і ст. 305-1 КПК України, яка передбачає ( ч.5) : « У разі прийняття прокурором рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, прокурор зобов`язаний у межах строків, визначених частиною другою цієї статті (не пізніше трьох днів після отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру), забезпечити надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику, копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення, а у разі неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за останнім відомим місцем проживання чи перебування таких осіб. У разі відмови вказаних осіб їх отримати чи зволікання з отриманням вказані особи вважаються такими, що отримали доступ до матеріалів дізнання. Про відмову від отримання копій матеріалів дізнання чи неотримання таких копій складається відповідний протокол, який підписується прокурором та особою, яка відмовилася отримувати, або прокурором, якщо особа не з`явилася для отримання копій матеріалів дізнання.

Тобто, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення дотрималась порядку відкриття матеріалів дізнання, передбаченого ст.305-1 КПК України.

Щодо незалучення захисника до цієї процедури, то треба зазначити, що :

1.Захисник подав документи через канцелярію ВП 28.09.2023 р.( в день закінчення дізнання), через місяць після укладення договору про надання правової допомоги ( який був укладений 30.08.2023 р.), при цьому не був позбавлений можливості звернутись із вказаними документами безпосереднього до дізнавача.

Враховуючі, що процедура реєстрації та передачі документів для виконання в органах МВС, що регулюється інструкцією , затвердженою наказом МВС України № 747 від 23.08.2012 р., передбачає реєстрацію документу, передачу її на резолюцію керівнику органу, а після того виконавцю ( що відомо стороні захисту),вказані документи не могли бути передані до дізнавача в день їх надходження. Це підтверджує і запис в журналі вхідної кореспонденції, відповідно до якого дізнавач отримав вказані документи тільки 02.10.2023 р. ( коли обвинувальний акт вже знаходився у суді).

Крім того, викликають сумніви пояснення захисника про те, що йому не було відомо про те, що планується оголосити підозру ОСОБА_8 саме 28.09.2023 р., бо сам обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що повідомляв захисника.

2.Крім того, обвинувачений під час оголошення йому про підозру, допиту в якості підозрюваного, роз`яснення права на захист, неодноразово заявляв про те, що йому захисник не потрібен і не повідомляв дізнавача про наявність у нього захисника.

Суд дійшов висновку не порушення права на захист на стадії закінчення дізнання та відкриття матеріалів дізнання.

Щодо невизнання своєї вини обвинуваченим та позиції сторони захисту щодо відсутності в діях обвинуваченого складу правопорушень :

Ч.1 та ч.4 ст. 358 КК України передбачає вчинення проступку з прямим умислом ( якого, як наполягає сторона захисту, в обвинуваченого не було).

Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільна небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільна небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК).

Інтелектуальні ознаки прямого умислу полягають в усвідомленні суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії або бездіяльності) і передбаченні його суспільно небезпечних наслідків. Свідомість суспільно небезпечного характеру діяння містить у собі не тільки розуміння фактичної сторони того, що вчиняється, всіх обставин, що характеризують об`єктивні ознаки складу злочину, в тому числі значущість об`єкта і предмета посягання, характеру діяння, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин, а й розуміння соціального значення діяння, його соціальної шкідливості.

Передбачення означає, що у свідомості даної особи склалося певне уявлення про можливі або неминучі наслідки свого діяння. При цьому передбачення тут носить конкретний характер. Особа має чітке уявлення про розвиток причинного зв`язку, тобто про те, що саме від її конкретного діяння настануть або можуть настати конкретні суспільно небезпечні наслідки.

Вольова ознака прямого умислу - це бажання настання передбачуваних наслідків своєї дії чи бездіяльності. Особа прагне в цьому разі досягти якої-небудь мети, задовольнити ту чи іншу потребу.

Щодо наявності в діях обвинуваченого складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК

При допиті обвинуваченого та вивченні інших доказів під час судового засідання судом було встановлено, що :

-Обвинувачений раніше отримував посвідчення водія у передбачений законом спосіб, знав і розумів порядок його отримання і з цієї метою пішов на прикінці літа 2021 р. навчатися до автошколи.

-Обвинувачений надав невстановлений особі свої анкетні дані ( копію паспорта, коду), сплатив їй гроші саме за те, щоб не дотримуватись законодавчо встановленого порядку отримання посвідчення водія, тобто розумів соціальне значення свого діяння і його соціальної шкідливості. Так, обвинувачений отримав посвідчення водія, не пройшовши медкомісію ( не було встановлено його придатність і можливість за станом здоров`я керувати транспортним засобом) та не здавши теоретичний і практичний іспит ( тобто не підтвердив свої знання ПДД і вміння керувати транспортним засобом).

За таких встановлених у судовому засіданні фактичних даних позиція сторони захисту обвинуваченого про те, що останній отримав, за його думкою, справжні права, які дають право керування транспортним засобом є неспроможними та такими, що направлені на намагання ухилитись від кримінальної відповідальності.

Щодо наявності в діях обвинуваченого складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК

На додаток до вищевикладеного треба зазначити, обвинувачений пояснював своє намагання отримати інше посвідчення водія замість підробленого тим, що був впевнений, що невідома особа, яка надала йому посвідчення, внесе дані обвинуваченого до всіх необхідних баз даних МВС. Тобто, його дії були результатом впевненості в тому, що невідома особа забезпечила останньому подальше отримання посвідчення водія на підставі іншого, що отримане не в передбачений законом спосіб.

Такі покази, за думкою суду, свідчать саме про наявність в обвинуваченого прямого умислу на вчинення зазначених проступків, бо аналіз всіх допустимих і достовірних доказів, вивчених у судовому засіданні в їх сукупності свідчать про те, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Суд вважає, що в судовому засіданні доведене обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні документа та кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчинених ним кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, віднесено до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, і вважає за необхідне призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо у вигляді штрафу та по сукупності кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань .

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, цілком відповідати тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався, клопотання прокурора про його обрання до суду не надходило.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, і призначити покарання за:

ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень;

ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень засудженому ОСОБА_8 шляхом повного складання призначених покарань у виді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1360 гривень.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази: бланк посвідчення водія НОМЕР_1 , які приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000134 - залишити в матеріалах справи 699/1159/23.

Стягнути зОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 1434,00 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/124-23/10123-ДД від 14.09.2023.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1