Справа № 175/8789/23
Провадження № 1-о/175/1/23
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

27 листопада 2023 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 30.05.2000 року, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Дніпропетровського обласного суду від 14.12.1999 року ОСОБА_2 засуджено за пунктами «а», «г», «е», «з», «і» ст. 93, ч. 2 ст. 86, ч.2 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ст. 208, ст. 42 КК України 1960 року до смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Верховний Суд України ухвалою від 30.05.2000 року касаційні скарги засудженого ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3 задовольнив частково, вирок Дніпропетровського обласного суду від 14.12.1999 року змінив. Призначене ОСОБА_2 за пунктами «а», «г», «е», «з», «і» ст. 93 КК України покарання у вигляді смертної кари - розстрілу замінив на довічне позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ст. 42 КК України ухвалив вважати ОСОБА_2 засудженим за сукупністю злочинів, передбачених пунктами «а», «г», «е», «з», «і» ст. 93, ч. 2 ст. 86, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ст. 208 КК України до довічного позбавлення волі з відбуванням цього покарання у тюрмі суворого режиму з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. У решті цей же вирок щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

23.11.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , в якій він просив: відкрити провадження за його заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; поновити процесуальні строки; розгляд справи поводити за його особистої участі в залі судового засідання; призначити йому професійного захисника; скасувати ухвалу суду касаційної інстанції від 30.05.2000 року стосовного його; призначити новий касаційний розгляд справи; повідомити його про всі прийняті рішення; витребувати матеріали кримінальної справи №1-175/99 із Дніпровського апеляційного суду.

Перевіривши заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за заявою, з огляду на наступне.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Згідно з вимогами ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими, зокрема, є штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

У той же час відповідно до пунктів 4, 5 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Крім того, тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК України, має здійснюватися в системному зв`язку і з іншими положеннями КПК України, у першу чергу, ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Як видно із змісту заяви, засуджений ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Верховного Суду України від 30.05.2000 року за нововиявленими обставинами, яка полягає у порушення його права на захист, а саме ненадання адвоката для ефективного захисту в суді касаційної інстанції.

Однак, наведена в заяві засудженого обставина не входить до переліку нововиявлених, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, який є вичерпним, тому підстави для відкриття провадження за вищезазначеною заявою відсутні. Крім того, як видно із ухвали Верховного Суду України від 30.05.2000 року, суд касаційної інстанції переглядав вирок Дніпропетровського обласного суду від 14.12.1999 року саме за касаційної скаргою засудженого ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_4 ..

Прийняття рішення саме про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами, узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року (справа №442/2307/14-к). Так, згідно вказаного висновку, положення ст. 464 КПК України дає право судді як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що відсутні підстави для відкриття провадження за заявою ОСОБА_2 ..

Керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 30.05.2000 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1