Справа № 199/508/24
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2024 року місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000081, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2024 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000081, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2024 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 15.01.2024 до ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, звернулася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 із заявою про те, що просить встановити місцезнаходження ОСОБА_5 , 1935 р.н., яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , з якою втрачено зв`язок 12.01.2024 (ЖЄО № 1130).

В ході досудового розслідування стало відомо, що 21.12.2023 сусідами було викликано ДСНС та поліцію за місцем мешкання ОСОБА_5 оскільки остання не виходила на зв`язок. За допомогою ДСНС було відчинено двері до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та в спальній кімнаті знайдено на підлозі ОСОБА_5 після чого її було доставлено до лікарні №3 КНП «МКЛ №6» ДМР, з діагнозом ІХС, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2ст., церебросклероз.

В ході досудового розслідування була опитана лікар №3 КНП «МКЛ №6» ДМР ОСОБА_6 , яка повідомила, що ОСОБА_5 приходили в лікарню соціальний працівник та сусідка. 12.01.2024 соціальний працівник повідомила, що бажає забрати ОСОБА_5 до дому, але в зв`язку з не готовою документацією на виписку їй було відмовлено та повідомлено, що виписка буде 15.01.2024.

12.01.2024 у вечірній час доби ОСОБА_6 зателефонувала старша медична сестра відділення ОСОБА_7 та повідомила, що ОСОБА_5 з лікарні забрали родичі, але які саме вона не знає.

Також, була опитана ОСОБА_8 , яка проходить лікування в №3 КНП «МКЛ №6» ДМР, та повідомила, що 12.01.2024 у вечірній час доби до відділення зайшли чоловік та жінка та направилися до палати №2 після чого, через деякий час вийшли з палати та з ними вийшла ОСОБА_5 .

На даний час місце знаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не відоме.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: житлова квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з вище викладеним, виникла необхідність звернення до слідчого судді із відповідним клопотанням про арешт майна квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , з метою належного забезпечення кримінального провадження.

В судове засідання слідча не з`явилась, надавши заяву про розгляд заявленого клопотання про арешт майна без її участі.

Вивчивши подане клопотання та додатки до нього, докази, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на майно, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні поданого клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.01.2024 до ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, звернулася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 із заявою про те, що просить встановити місцезнаходження ОСОБА_5 , 1935 р.н., яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , з якою втрачено зв`язок 12.01.2024 (ЖЄО № 1130).

В ході досудового розслідування стало відомо, що 21.12.2023 сусідами було викликано ДСНС та поліцію за місцем мешкання ОСОБА_5 оскільки остання не виходила на зв`язок. За допомогою ДСНС було відчинено двері до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та в спальній кімнаті знайдено на підлозі ОСОБА_5 після чого її було доставлено до лікарні №3 КНП «МКЛ №6» ДМР, з діагнозом ІХС, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2ст., церебросклероз.

Також, була опитана лікар №3 КНП «МКЛ №6» ДМР ОСОБА_6 , яка повідомила, що ОСОБА_5 приходили в лікарню соціальний працівник та сусідка. 12.01.2024 соціальний працівник повідомила, що бажає забрати ОСОБА_5 до дому, але в зв`язку з не готовою документацією на виписку їй було відмовлено та повідомлено, що виписка буде 15.01.2024.

12.01.2024 у вечірній час доби ОСОБА_6 зателефонувала старша медична сестра відділення ОСОБА_7 та повідомила, що ОСОБА_5 з лікарні забрали родичі, але які саме вона не знає.

Також, була опитана ОСОБА_8 , яка проходить лікування в №3 КНП «МКЛ №6» ДМР, та повідомила, що 12.01.2024 у вечірній час доби до відділення зайшли чоловік та жінка та направилися до палати №2 після чого, через деякий час вийшли з палати та з ними вийшла ОСОБА_5 .

На даний час місце знаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не відоме.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: житлова квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна слідчим зазначається, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів та недопущення подальшого продажу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Вирішуючи клопотання суд враховує, що предмети, матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів. Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є володільцем зазначеного майна.

В розумінні вимог ст. 132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК).

Слідчим суддею не встановлено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу з огляду на надані до клопотання документи, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000081, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2024 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

19.01.2024