Справа № 573/1944/20
Провадження № 1-кп/592/118/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0000457, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України;

з участю:

прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

у с т а н о в и в:

24.08.2020 близько 02:00 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до квартири свого знайомого ОСОБА_15 по АДРЕСА_4 та залишились там ночувати.Прокинувшись близько 10:00 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за домовленістю з ОСОБА_15 пішли до продуктового магазину « Ямал », який знаходиться за адресою: м. Білопілля, вул. Соборна, 78 , де придбали алкогольні напої та продукти харчування, та близько 11:00 повернулися до ОСОБА_15 в його квартиру.

Цього ж дня біля 15.00, перебуваючи в залі вказаної квартири, під час розпивання спиртного, між ОСОБА_15 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку. У цей час ОСОБА_6 вирішивши допомогти ОСОБА_5 та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки ОСОБА_15 в область носу, від якого останній впав спиною на поверхню дивану. Не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_6 , бажаючи настання смерті ОСОБА_15 , схопив останнього за шию та шляхом його удушення, долонею правої рукою стискав шию останнього, не даючи при цьому можливості підвестись. В цей час ОСОБА_5 , реалізуючи спільний з ОСОБА_6 злочинний намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_15 , взяв у праву руку кухонний ніж, який знаходився на столі в залі та використовувався для нарізання продуктів харчування, та завдав ним по 1 удару в ділянку перенісся, шиї справа, живота зліва.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_15 помер на місці вчинення злочину, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втекли.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №84 від 28.09.2020причиною смерті ОСОБА_15 є асфіксія, яка настала в результаті здавлення органів шиї тупими предметами (предметом) та від закриття дихальних шляхів вилитою кров`ю; на трупі ОСОБА_15 виявлено колото-різані рани: непроникаюча рана ділянки перенісся, проникаюча рана правої бокової поверхні шиї з пошкодженням трахеї, проникаюча рана живота зліва над пупком з пошкодженням великого сальника та нижнього краю лівої долі печінки; крововиливи в м`які тканини по ходу раневих каналів; закриті переломи верхніх ріжків щитоподібного хряща та переломи перстнеподібного хряща справа та зліва з крововиливами в м`які тканини шиї; перелом спинки носа;пошкодження у вигляді рани шиї з пошкодженням трахеї, рани живота з пошкодженням великого сальника та печінки, закритих переломів верхніх ріжків щитоподібного хряща та переломів перснеподібного хряща справа та зліва мають ознаки тяжких та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Отже, ОСОБА_5 , наносячи удари ножем в область голови, шиї та живота ОСОБА_15 , усвідомлював суспільно- небезпечний характер свого діяння - протиправного посягання на здоров`я іншої людини, передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_15 , припускав і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

ОСОБА_6 , стискаючи долонею правої руки шию ОСОБА_15 , усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння - протиправного посягання на здоров`я іншої людини, передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_15 , припускав і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Вказаними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили умисне вбивство ОСОБА_15 за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Допитаний у судовому засіданні 28.02.2023 обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, визнав часткового, та надав показання про те, що познайомився з ОСОБА_15 в березні 2020 року, підтримували нормальні дружні стосунки, навідувався до нього додому в гості, випивали, грали в шахи. З 18.08.2020 він проживав вдома у ОСОБА_15 . За кілька днів до трагедії зустрів в місті ОСОБА_6 , з яким прийшли до ОСОБА_15 квартиру, де відпочивали, вживали спиртні напої, слухали музику. Між ОСОБА_15 та ОСОБА_6 кілька разів виникали конфліктні ситуації, викликані поганим ставленням ОСОБА_15 до своєї матері. ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_16 на балконі та в ході цієї сварки було розбите скло, крім того бив його на кухні. Мав місце випадок, коли ОСОБА_6 бив ОСОБА_15 в залі. ОСОБА_6 залишив квартиру потерпілого 22.08.2020 чи 23.08.2020 після того, як сильно його побив. 24.08.2020 ОСОБА_6 в квартирі не було, а він з ОСОБА_15 відпочивали в залі, куди перенесли випивку і закуску. ОСОБА_15 пішов в кімнату до своєї матері, кричав на неї та штовхав, вимагаючи грошей на цигарки. ОСОБА_5 зробив ОСОБА_15 зауваження та між ними розпочалася сварка. ОСОБА_15 був дуже агресивний, штовхав його, виганяв з квартири, вдарив нунчаками по ліктю та обличчю. В ході бійки він спочатку відбивався руками, а потім взяв ножа і вдарив ножем в живіт, після чого ОСОБА_15 , похрипуючи, почав присідати на диван і тягти його за собою. Він вдарив ОСОБА_15 ножем під бороду, удару в перенісся не наносив. Наносив удари, коли потерпілий стояв. Під час бійки міг здавлювати шию. Зібрав речі та пішов з квартири. Швидку медичну допомогу викликати не став. Під час слідчого експерименту обмовив ОСОБА_6 через те, що він «здав» його працівникам поліції.

В судовому засіданні 19.04.2023 ОСОБА_5 , посилаючись на те, що точно пригадав події 24.08.2023, пояснив, що наніс удар ОСОБА_15 в живіт, коли він стояв, після чого він зігнувся та потіг його за собою на диван, і вже в положенні лежачи, намагаючись вирватись, тримаючи ОСОБА_15 за шию лівою рукою, наніс останньому удар в шию ножем, який тримав в правій руці. Біля магазину «Ямал» зустрів ОСОБА_6 та вони разом пішли в напрямку дому. ОСОБА_6 бачив, як він викинув речі, які зібрав на місці вчинення злочину. На запитання ОСОБА_6 , він розповів про все, що сталося, після чого вони розійшлися. 25.08.2020 поїхав до м. Глухів, потім у м. Шостка, а звідти у смт. Ямпіль, де і був затриманий працівниками поліції 29.08.2023. Зазначив, що під час проведення слідчих дій під час досудового розслідування плутався в датах і подіях через те, що вживав багато алкогольних напоїв.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, не визнав, та надав показання про те, що 18.08.2020 він разом з ОСОБА_5 вперше потрапив до квартири ОСОБА_15 , де вживали алкогольні напої до ранку та залишився ночувати. Вдруге, 22.08.2022, також втрьох, вони відпочивали, вживали спиртне, слухали музику, ОСОБА_5 та ОСОБА_15 грали в шахи. В цей день він також залишився там ночувати. Вранці 23.08.2020 він чув, як ОСОБА_15 скандалив зі своєю матір`ю і зробив йому зауваження. Після цього вони вийшли на балкон і він ОСОБА_15 дав ще ляпаса, внаслідок чого ОСОБА_15 розбив головою скло. Конфлікт було вичерпано. Він та ОСОБА_5 сходили до магазину, щоб придбати спиртне і харчі, «на точці» купили самогону. Коли повернулись до місця мешкання ОСОБА_15 та випили алкогольних напоїв, останній на кухні знову почав сварку з матір`ю. Після зауваження ОСОБА_15 останній пішов на нього з погрозами та він декілька разів вдарив потерпілого, в тому числі і в ніс, від чого останній впав. Бійка між ними була також і в залі. Боротьба відбувалася на дивані, він викрутився. Після цього ОСОБА_15 сказав, що викличе поліцію та покличе свого друга. Він залишив квартиру ввечері того ж дня, зайшов до відділку поліції, оскільки мав намір повідомити про протиправні дії ОСОБА_15 щодо своєї матері, проте заяву не прийняли. Переночував у свого знайомого ОСОБА_17 і 24.08.2020 зранку похмелявся біля магазину «Ямал». Там же зустрів ОСОБА_5 , який йшов з двома пакетами і був дуже схвильований. На пропозицію останнього випити він погодився, поблизу третьої шкоди розпили на двох пляшку самогону, і ОСОБА_5 повідомив йому, що два рази вдарив ножем ОСОБА_15 , викинув речі і вони розійшлися по своїм домівкам. 27.08.2020 до нього додому приїхали працівники поліції та забрали до відділку, повідомивши, що ОСОБА_15 написав на нього заяву. Вже у відділі поліції з`ясувалося, що ОСОБА_15 помер і він розповів те, що йому казав ОСОБА_5 . Під час проведення слідчого експерименту продемонстрував обставини, які відбувалися 23.08.2020, а не 24.08.2020. Про те, що ночував з 23 на 24 серпня 2020 року у ОСОБА_42 під час досудового розслідування він не повідомляв.

Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_5 та невизнання вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, їх вина доводиться дослідженими судом доказами.

З рапортів інспектора та помічника чергового Білопільського відділення поліції Сумського РУП ОСОБА_18 та ОСОБА_19 від 27.08.2020 вбачається, що 27.08.2020 о 21:04 надійшло повідомлення від ОСОБА_20 - мешканки квартири АДРЕСА_6 про те, що в будинку відчувається трупний запах близько 2 днів і про виявлення нею трупа ОСОБА_15 на канапі в квартирі АДРЕСА_7 будинку за місцем її мешкання, його матір ОСОБА_21 перебуває на місці і повідомляє, що син постійно спить, приходили невідомі особи та вживали спиртні напої; вказане повідомлення ОСОБА_20 зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Білопільським ВП Сумського РУП ГУНП в Сумській області 27.08.2020 за №4645 (т.1 а.с.172-173).

З протоколу огляду місця події від 27.08.2020 із долученими фотографіями та відеозапису вбачається, що з письмового дозволу ОСОБА_21 було проведено огляд належної їй квартири АДРЕСА_8 , в ході якого виявлено та вилучено: зіскоб з дверей до зали, зіскоб речовини бурого кольору з вхідних дверей квартири, зламані окуляри з слідами речовини бурого кольору з зали, сліди рук на 7 відрізках липкої стрічки, фрагмент скла з плямами речовини бурого кольору, ніж складний з меблевої стінки кімнати №3 та ніж з підвіконня кімнати №3, ніж з полімерної банки зі столу на кухні, змив та контрольний змив зі столу, дві скляні чарки зі столу на кухні, п`ять кухонних ножів з дерев`яної підставки на кухні, ніж в чохлі з шухляди столу на кухні, чашку № 1 зі столу на кухні, чашку №2 зі столу на кухні, телефон «Nokia» з серванту зали, два записника, виявлені під диваном в залі, виріз тюлі зі слідами речовини бурого кольору на вікні зали, подушку з просякненням речовини бурого кольору, чашку фарфорову з пакету в коридорі, запаковані в паперові пакети №№1-17, 20; пляшку 0,5 л моршинська та 0,5 л груша «Дюшес» з пакету в коридорі, скляну пляшку з алкогольного напою з пакету в коридорі, дві пляшки з-під пива, одна з яких без корка, запаковано в картонні коробки №№18-19. Вказані речі було визнано речовими доказами постановою слідчого від 28.08.2020; ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 31.08.2020 накладено арешт на вказане майно, визначено місцем зберігання - камеру схову Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області за адресою: вул. Соборна, 76, м. Білопілля Сумської області (т.1 а.с.240-258, т.2 а.с.183-186).

Також в ході проведення вказаної слідчої дії на дивані в приміщенні зали квартири АДРЕСА_8 було виявлено труп ОСОБА_15 , який лежав обличчям догори, ногами до входу, вздовж стіни; голова лежить на подушці, зверху накрито покривалом світло кольору, просякнутого чорною рідиною, схожою на кров; права рука відведена в сторону під прямим кутом, передпліччя та кисть звисають паралельно підлозі, ліва рука відведена в сторону, зігнута в ліктьовому суглобі, ліва кисть знаходиться поруч з животом; ноги зігнуті в колінах, колінні суглоби розведені в сторони; на трупі одягнуто плавки сіро-синього кольору з чорним поясом. Труп має виражені ознаки гниття, голова і верхня частина тулубу вкриті червами, маловиражені ознаки задубіння, трупні плями бурого кольору маловирізні через гниття епідермісу. На передній поверхні шиї в середній третині справа виявлена рана щілоноподібної форми довжиною близько 2 см, на животі зліва на відстані 9 см від пупка - горизонтальна рана щілоноподібної форми довжиною близько 2 см. При ощупуванні кісток обличчя відчувається хрускіт кісток носа та на переніссі рана щілоноподібної форми довжиною біля 1,8 см, пальпулятивно порушень черепа не виявлено. При перевертанні трупа на живіт, на спині крім виражених гнилісних змін пошкоджень немає. Під трупом на дивані, на подушці та покривалі множинні плями буро-червоного кольору, схожі на кров (т.1 а.с.240-258).

Протоколом огляду трупа з фототаблицею до нього від 28.08.2020 зафіксовано тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_15 , зокрема: рани в районі перенісся, на середній нижній третині шиї справа, на животі зліва, уламковий перелом спинки носа, перелом в основі правого рогу щитоподібного хряща, перелом в основі лівого рогу щитоподібного хряща, перелом трахеї справа під нижнім краєм щитоподібного хряща (т.1 а.с.181-184).

З лікарського свідоцтва про смерть №84 від 28.08.2020 вбачається, що ОСОБА_15 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в будинку матері у віці 49 років; встановлена судово-медичним експертом ОСОБА_22 причина смерті: напад з удавленням з метою вбивства; до смерті призвела асфіксія, а також колото-різані рани обличчя, шиї, живота (т.1 а.с.185).

Відповідно до висновку судово - медичної експертизи №84 від 28.09.2020:

-причиною смерті ОСОБА_15 , 1971р.н., є асфіксія, яка настала в результаті здавлення органів шиї тупими предметами (предметом) та від закриття дихальних шляхів вилитою кров`ю. Це підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу та даними медико-криміналістичного дослідження;

-на трупі ОСОБА_15 виявлено пошкодження: колото-різані рани: непроникаюча рана ділянки перенісся, проникаюча рана правої бокової поверхні шиї з пошкодженням трахеї, проникаюча рана живота зліва над пупком з пошкодженням великого сальника та нижнього краю лівої долі печінки; крововиливи в м`які тканини по ходу раневих каналів; закриті переломи верхніх ріжків щитоподібного хряща та переломи перстнеподібного хряща справа та зліва з крововиливами в м`які тканини шиї; перелом спинки носа;

-пошкодження у вигляді колото-різаних ран ділянки перенісся, правої бокової поверхні шиї та живота зліва утворились від дії предметів, що мають колюче-ріжучі властивості (таким предметом міг бути ніж);

-всього потерпілому було нанесено не менше 3-х ударів колюче-ріжучим предметом: 1 удар в ділянку перенісся, 1 удар в ділянку шиї справа, 1 удар в ділянку живота зліва;

-пошкодження у вигляді закритих переломів верхніх ріжків щитоподібного хряща та переломів перснеподібного хряща справа та зліва утворились від здавлення органів шиї сторонніми предметами (такими предметами могли бути руки сторонньої людини);

-пошкодження у вигляді перелому кісток спинки носа утворилось від дії тупих предметів;

-пошкодження у вигляді рани шиї з пошкодженням трахеї, рани живота з пошкодженням великого сальника та печінки, закритих переломів верхніх ріжків щитоподібного хряща та переломів перснеподібного хряща справа та зліва мають ознаки Тяжких та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого;

-пошкодження у вигляді рани на переніссі та перелому спинки носа мають ознаки Легких та не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого;

-всі тілесні пошкодження на трупі ОСОБА_15 заподіяні йому прижиттєво незадовго до настання його смерті;

-всі тілесні пошкодження, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, як окремо, так і в своїй сукупності сприяли настанню його смерті (т.2 а.с.58-60).

ОСОБА_22 в судовому засіданні в якості спеціаліста роз`яснив наданий ним під час перебування на посаді судово-медичного експерта Білопільського районного відділення судово-медичної експертизи Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи висновок судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_15 №84 від 28.09.2020. Зокрема, пояснив, що причиною смерті потерпілого є асфіксія подвійного характеру, спричинена здавленням шиї руками чи пальцями рук сторонньої людини та закриття дихальних шляхів кров`ю внаслідок нанесеного колото-різаного поранення в ділянку шиї справа, з проникненням в трахею. Вказані ушкодження є тяжкими тілесними ушкодження та в даному випадку рівноцінно, як окремо, так і в своїй сукупності, сприяли настанню смерті. Висновком встановлено, що всі тілесні ушкодження потерпілому були заподіяні прижиттєво, про що свідчать відповідні ознаки, зокрема крововиливи. Залиття кров`ю дихальних шляхів відбулося прижиттєво, про що свідчать симптоми асфіксії. Пошкодження у вигляді рани шиї з пошкодженням трахеї знаходиться в причинному зв`язку з настанням смерті, як і переломи щитоподібного та перснеподібного хряща внаслідок здавлення. Встановити послідовність спричинення тілесних ушкоджень за відсутності відповідних ознак є неможливим, проте, як здавлення шиї, так і нанесення ножового поранення в шию, відбувалося протягом дуже короткого проміжку часу (декількох хвилин), якщо не одночасно, то майже одночасно. Нанесення ножового поранення в шию вже після настання смерті внаслідок здавлення шиї є неможливим. Обидва ці ушкодження сприяли настанню смерті. Смерть потерпілого настала не миттєво, після отриманих ушкоджень він міг ще 5-7 хвилин жити і дихати. Удар по переніссі носу був нанесений колюче-ріжучим предметом, через незначний прошарок м`яких тканин в цій ділянці відбувся перелом спинки носа, тобто наявна і рана, і перелом спинки носа, що могли бути спричинені ударом кінчика ножа.

З протоколу огляду місцевості від 28.08.2020 вбачається, що в період часу з 20:57 до 21:35 було проведено огляд місцевості на ділянці землі біля двоханкерного стовпа, який розташований на відстані близько 25 м від будинку №12 по вул. Савчуківка в м. Білопілля, Сумської області та 4,5 м до краю проїзної частини по вул. Спаська, в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон чорного кольору, в чохлі чорного кольору типу книжки, з матеріалу схожого на шкіру, телефон марки «Samsung» моделі «Samsung J5108» емеі № НОМЕР_2 , в якому наявна сім-карта «Київстар», який запаковано до пакету №1; чарка скляна, прозора, з об`ємним візерунком у вигляді прямих ліній, які перетинаються між собою, чарка скляна з об`ємним візерунком у вигляді кульок, чашка порцелянова білого кольору з малюнком у вигляді квіток, чашка порцелянова коричневого кольору з малюнком у вигляді квіток, чашка порцелянова з написом «Андрей» блакитного кольору, гральні карти у кількості 30 штук, пакет чорний поліетиленовий з написом БМВ, пакет білий поліетиленовий, з написом «Мегамаркет», пакет білий поліетиленовий з написом «Ф91», пакет білий поліетиленовий з написом «велс», сумка типу клітчата, синтетична, в орнаменті зеленого, синього, жовтого та чорного кольорів, пластикова тарілка білого кольору з малюнком в середині у вигляді фруктів та квіток, які запаковано до пакету №2; шорти чоловічі, синтетичні, пісочного кольору, забруднені, які запаковано до пакету №3; куртка чоловіча, спортивна, синтетична червоного кольору з чорними полосами на плечах вздовж рукава, забруднена, яку запаковано до пакету №4; три тарілки порцелянові білого кольору, чашка порцелянова коричневого кольору, тарілка металева вкрита емаллю, окуляри сонцезахисні чорні, кусачки з синіми ручками, книга « Весь мир в кармане », маска захисна одноразова, ножиці металеві, довжиною 20 см, які запаковано до пакету №5. Вказані речі було визнано речовими доказами постановою слідчого від 28.08.2020; ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 01.09.2020 накладено арешт на вказане майно, визначено місцем зберігання - камеру схову Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області за адресою: вул. Соборна, 76, м. Білопілля Сумської області (т.1 а.с. 186-189, 196-198).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2020 вбачається, що свідок ОСОБА_23 впізнала ОСОБА_5 , якого в серпні 2020 року бачила в під`їзді будинку, коли він приходив до її сусіда ОСОБА_15 (т.1 а.с. 201-204).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2020 вбачається, що свідок ОСОБА_23 впізнала ОСОБА_6 , якого в серпні 2020 року бачила в під`їзді свого будинку (т.1 а.с.205-208).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2020 вбачається, що свідок ОСОБА_24 , яка в 20-х числах серпня 2020 року перебувала в квартирі ОСОБА_15 , нікого не впізнала з запропонованих осіб, які могли в той самий час перебувати за його місцем мешкання; на фотознімку під номером «1» зліва направо зображений ОСОБА_6 (т.1 а.с.209-212).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2020 вбачається, що свідок ОСОБА_24 , яка в 20-х числах серпня 2020 року перебувала в квартирі ОСОБА_15 , впізнала ОСОБА_5 , який в цей час також перебував в цій квартирі (т.1 а.с. 213-216).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2020 вбачається, що свідок ОСОБА_21 впізнала ОСОБА_5 , який називався ОСОБА_25 та проживав в її квартирі протягом 5-7 днів до вбивства, тобто до 24.08.2020 (т.1 а.с. 217-220).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2020 вбачається, що свідок ОСОБА_21 впізнала ОСОБА_6 , який називався ОСОБА_26 та який завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_15 в кухні квартирі напередодні вбивства (т.1 а.с. 221-224).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 15.10.2020 за участі свідка ОСОБА_21 та відеозапису до нього, свідок вказала, що не знає, де її син познайомився з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які інколи приходили до неї додому та грали з ним в шахи; 20 чи 21 серпня 2020 року між її сином та ОСОБА_6 відбулася сварка, свідок продемонструвала, як останній на кухні наносив удари її сину. З цього часу і по 24.08.2020 ОСОБА_6 весь час жив у них, а ОСОБА_25 приходив. 22 чи 23 серпня вона вигнала їх з квартири, а в день вбивства вони повернулися, при цьому вони шуміли, на що вона робила їм зауваження, бійка тривала не дуже довго в кімнаті сина. До 27.08.2020 вона вважала, що син спить, вона зазирала до нього в кімнату, він лежав під ковдрою, далі в кімнату вона не проходила. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли відразу після того, як це все сталося, вона зачинила за ними двері (т.2 а.с.157-162).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 28.08.2020 та відеозаписом до нього, проведеного з дозволу ОСОБА_21 в приміщенні квартири по АДРЕСА_4 , останній показав, яким чином він та ОСОБА_6 спричиняли тілесні ушкодження потерпілому. Так, в присутності захисника та понятих, ОСОБА_5 повідомив обставини конфлікту, що декілька разів виникав 24.08.2020 між ОСОБА_6 та ОСОБА_15 з приводу побиття останнім своєї матері. Востаннє, коли ОСОБА_5 зайшов до зали близько 14:30, між ними знову відбувалася бійка, під час якої обидва перебували на дивані. ОСОБА_6 заламав ОСОБА_15 за шию, та так утримував. Він ( ОСОБА_5 ) відтягнув ОСОБА_6 , вдарив долонею ОСОБА_15 , який в цей момент підскочив до нього, відштовхнув до столу і розмахував нунчаками, ОСОБА_5 наніс йому удар долонею. Потім ОСОБА_5 продемонстрував на статисті, який лежав на дивані, як ОСОБА_6 близько 40 сек двома руками давив на шию ОСОБА_15 , а він ножем, який був на столі, завдав йому два удари, один в область живота, а другий, не розрахувавши, в область шиї (т.2 а.с.99-108).

Згідно висновку експерта №288 від 20.10.2020, механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_15 , може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень, продемонстрованому підозрюваним ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту за його участі 28.08.2020 (т.2 а.с.155).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 від 29.08.2020 та відеозаписом до нього, проведеного з дозволу ОСОБА_21 в приміщенні квартири по АДРЕСА_4 , останній показав, яким чином він та ОСОБА_5 спричиняли тілесні ушкодження потерпілому. Так, в присутності захисника та понятих, ОСОБА_6 повідомив обставини конфлікту, що виникав 24.08.2020 між ним та ОСОБА_15 з приводу побиття матері; коли ОСОБА_6 близько 15:00 зайшов до зали, між ОСОБА_5 та ОСОБА_15 відбувалася бійка, на обличчі у потерпілого вже було поранення, він ( ОСОБА_6 ) продемонстрував на статисті, як штовхнув ОСОБА_15 на диван, та ухиляючись від його ударів, придержував його рукою за шию, обернувшись, побачив, що в цей час ОСОБА_5 бив ножем в живіт ОСОБА_15 , а потім наніс удар ножем йому в горло (т.2 а.с. 115-127).

Згідно висновку експерта №289 від 20.10.2020, механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_15 , може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень, продемонстрованому підозрюваним ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту за його участі 29.08.2020 (т.2 а.с.156).

Згідно з висновком експерта №19/119/6/1-559е від 22.09.2020, сліди пальців руки, виявлені (згідно пояснюючим написам на аркуші) на пляшці 0,5 л «Моршинська», відкопійовані на відрізку прозорої липкої стрічки №1, сліди пальців руки, виявлені (згідно пояснюючим написам на аркуші) на правій стороні дверей до зали, відкопійовані на відрізку прозорої липкої стрічки №4- залишені особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.163-182).

З протоколу обшуку від 28.08.2022 вбачається, що в будинку за місцем мешкання ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , за диваном в спальній кімнаті було виявлено та вилучено футболку поло, синтетичну, в орнаменті сірого та чорного кольорів з плямами бурого кольору, яку визнано речовим доказом (т.2 а.с.187-193). Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 01.09.2020 надано дозвіл на проведення обшуку в житлі за вказаною адресою, в якому проживає та яким фактично користується ОСОБА_5 для відшукання та вилучення зазначеного речового доказу (т.2 а.с.191-193).

Згідно з висновком експерта №886 від 21.09.2020, при дослідженні крові із трупа ОСОБА_15 виявлено антигени А та Н ізосерологічної системи крові АВ0 (т.2 а.с.226-227).

Згідно з висновком експерта №888 від 14.09.2020, кров підозрюваного ОСОБА_5 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти - В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВ0 (т.2 а.с.228-229).

Згідно з висновком експерта №889 від 30.09.2020, на вилученій в ході обшуку 28.08.2020належній підозрюваному ОСОБА_5 фуфайці (футболці) знайдено кров людини, виявлено антигени А та Нізосерологічної системи крові АВО; походження цих слідів крові можливе від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, у тому числі як від потерпілого ОСОБА_15 , так і від підозрюваного ОСОБА_5 ; в цих слідах також не виключається домішка крові особи (осіб) з групою крові 0 зізогемаглютинінами анти-А та анти-В, яким є підозрюваний ОСОБА_6 (т.2 а.с. 230-232).

Згідно з висновком експерта №19/119/11/1-2263е від 18.09.2020, ринкова вартість смартфону марки «Samsung », моделі j5108 з зарядним пристроєм, 2016 року випуску, бувшого у використанні, без видимих пошкоджень, станом на 24.08.2020 могла становити 1300 грн. Вказаний телефон було оглянуто старшим слідчим (т.2 а.с.212-222, 223-225).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №224 від 05.10.2020, на момент вчинення інкримінованого злочину ОСОБА_5 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на даний час ОСОБА_5 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними; в момент інкримінованого правопорушення не перебував в стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність (поведінку) (т.2 а.с.242-246).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №249 від 19.10.2020, на момент вчинення інкримінованого злочину ОСОБА_6 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на даний час ОСОБА_6 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними; в момент інкримінованого правопорушення не перебував в стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність (поведінку) (т.2 а.с.256-261).

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що його брат ОСОБА_15 з 2019 року мешкав разом з матір`ю ОСОБА_21 . Своєї сім`ї, дітей у нього не було, він не працював через неможливість знайти роботу у м. Білопілля. Брат доглядав за матір`ю, яка мала проблеми зі здоров`ям, через захворювання ніг їй було важко пересуватися. Відносини з братом були напруженими протягом останніх шести місяців до його вбивства через зловживання останнім алкоголем. Декілька разів на тиждень вранці перед роботою він (потерпілий) заходив провідувати матір та брата, телефонував матері щодня. Інколи вона жалілася на брата, про факти застосування щодо неї фізичної сили не повідомляла. Матір також іноді вживала спиртні напої. Свідкові відомо, що в липні 2020 року його брата забирали до відділку поліції через те, що він голосно кричав на матір. Про смерть брата він дізнався 27.08.2020 о 21:00 телефоном від колеги по роботі, який мешкає в будинку навпроти. Приїхав на місце, побачив, що там працювала поліція, йому дозволи зайти до квартири приблизно о 01:00, після чого він забрав труп та доставив його до моргу. В період з 24.08.2020 по 27.08.2020 до матері і брата не навідувався, з матір`ю спілкувався телефоном, вона запевняла, що все добре, на запитання про ОСОБА_27 повідомляла, що він відпочиває. З обвинуваченими особисто не знайомий, в квартирі матері сторонніх осіб не бачив, по телефону матір казала, що до ОСОБА_27 прийшов ОСОБА_25 і вони грають в шахи. Намагався з`ясувати у матері, як сталося, що вона чотири дні була в одній квартирі з вбитим братом і нічого не зробила. На що вона казала, що трупного запаху не відчувала, зазирала в кімнату брата, бачила, що він лежить на дивані, вважала, що він спить. ІНФОРМАЦІЯ_5 матір померла. Підтримує в повному обсязі поданий цивільний позов, просить стягнути з обвинувачених понесені ним витрати на поховання брата та заподіяну моральну шкоду, а також призначити обвинуваченим суворе покарання за скоєне.

Свідок ОСОБА_28 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_6 , суду пояснила, що пізно ввечері наприкінці серпня 2020 року до них додому прийшли працівники поліції та забрали її сина. Наступного дня у відділку поліцій їй повідомили, що сталося вбивство, свою причетність до якого син заперечує. Перед цим два-три дні сина вдома не було, повернувся він вночі випивши, не п`яний. Може охарактеризувати його, як врівноважену та неагресивну людину, на яку можна покластися. Син їздив на заробітки, постійної роботи в м .Білопіллі не мав, проте неофіційно допомагав людям по господарству, з ремонтом. Коли син працював, то не пив, а коли ж був вдома, відпочивав, то міг вживати спиртні напої. Бачила вдома синю футболку великого розміру, яка сину не належить. З потерпілим не знайома та не знала, що син з ним товаришує.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні повідомила, що з сім`єю ОСОБА_29 знайома 48 років, мешкає з ними поверхом вище в одному будинку. Цю сім`ю характеризує позитивно, з ОСОБА_30 у неї були гарні дружні добросусідські відносини. 24.08.2020 свідок почула розмову двох мешканців їхнього будинку про те, що двері до квартири ОСОБА_29 відчинені, а там нікого немає. В післяобідній час вона туди зайшла, в коридорі та кухні був безлад, заглянула в зал, там було темно через закриті штори, побачила, що ОСОБА_27 лежав на дивані вкритий світлим простирадлом, ОСОБА_31 також відпочивала у себе в кімнаті. 25.08.2020 свідок була на роботі, потім займалася своїми справами. 26.08.2020 свідок була на грядці біля будинку, спілкувалася з ОСОБА_21 , яка визирала з вікна лоджії, зібрала та передала їй помідори. На запитання де ОСОБА_27 , остання повідомила, що він спить, з хлопцями п`є. Згодом в під`їзді будинку став відчуватися неприємний запах. І вже ввечері 27.08.2020, коли повернулася додому після прогулянки, відчула просто нестерпний сморід. З ОСОБА_25 - мешканцем сусіднього будинку вони зайшли до квартири ОСОБА_29 і все стало зрозуміло. Вона викликала працівників поліції. Після цих подій вона намагалась поговорити з ОСОБА_30 , як сталося, що вона чотири дні провела з мертвим сином в квартирі, на що та просила не піднімати це питання. Всі ці чотири дні з 24 по 27 серпня 2020 року ОСОБА_21 вживала спиртні напої, які їй приносила додому одна жінка. Свідок в залі судового засідання вказала на обвинуваченого ОСОБА_5 , якого бачила в своєму під`їзді, коли він виходив з квартири ОСОБА_29 . Свідок повідомила, що ОСОБА_29 матір і син могли запивати, тоді ОСОБА_31 на вулицю не виходила. ОСОБА_27 в стані алкогольного сп`яніння поводився неадекватно, інколи агресивно. В липні 2020 року на прохання ОСОБА_32 вона викликала працівників поліції через те, що він дебоширив. В домі у них був порядок, коли вони не пили. Свідок іноді бачила ОСОБА_33 з синцями, проте сказати однозначно, що її бив померлий син, вона не може, оскільки через проблеми з ногами і вживання спиртних напоїв ОСОБА_21 могла падати і сама. Крики та сварки з квартири ОСОБА_29 свідок також іноді чула, проте померлий ОСОБА_27 міг і сам кричати, будучи в стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом, та кваліфікує їхні дії за п.12 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

За змістом п.12 ч.2 ст.115 КК України, умисне вбивство визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо у позбавленні життя потерпілого брали участь за попередньою домовленістю як співвиконавці дві і більше особи.

Умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді протиправного посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеним діянням і наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямий або непрямий умисел), коли особа усвідомлює, що в результаті її дій потерпілий помре, і бажає настання смерті або свідомо припускає настання таких наслідків. Під час вирішення питання щодо спрямованості (змісту) умислу особи необхідно виходити із сукупності всіх обставин кримінального провадження, враховувати не лише поведінку винуватця і потерпілого, але й спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, застосоване знаряддя злочину, характер, локалізацію та ступінь тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, а також поведінку винної особи після скоєного.

Про наявність в діях обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 умислу на позбавлення життя ОСОБА_15 , за попередньою змовою групою осіб, свідчить характер, спосіб, механізм заподіяння тілесних ушкоджень, їх кількість, локалізація, знаряддя вчинення злочину.

Обвинувачені, які є фізично здоровими молодими особами та явно переважали в силі потерпілого, обопільно наносили тілесні ушкодження в життєво - важливі органи (удари ножем в шию, тулуб та голову ОСОБА_5 , стиснення шиї ОСОБА_6 ), були обізнаними про дії співучасника (оскільки їх дії були одночасними та в полі зору один одного), вчиняли взаємодоповнюючі дії (нанесення ОСОБА_5 ударів ножем в той час, коли ОСОБА_6 тримав за шию потерпілого), які як кожна окремо, так і в своїй сукупності могли спричинити смерть потерпілого, а після вчинення злочину без будь-яких спроб надати першу медичну допомогу потерпілому, викликати швидку чи покликати на допомогу інших осіб, залишили місце вчинення злочину, забравши з собою речі, які підтверджували їхню присутність в квартирі.

Така поведінка обвинувачених вказує, що вони діяли зі спільним умислом, який був направлений саме на позбавлення життя потерпілого.

При цьому не має значення для кваліфікації їх діяння та обставина, чи вони попередньо домовились про вчинення злочину, чи така змова виникла внаслідок конклюдентних дій.

Доводи сторони захисту про відсутність мотиву вчинення злочину не можуть бути прийняті до уваги, оскільки під час судового розгляду направлення умислу під час їх дій було встановлено поза розумним сумнівом, а мотив і мета вчиненого кримінального правопорушення в даному випадку не впливає на кваліфікацію їх дій, оскільки передбачені п.п. 6, 7, 9, 14 ч.2 ст.115 КК України кваліфікуючі ознаки їм не інкриміновані.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не причетний до вчинення вбивства ОСОБА_15 суд до уваги не бере, як такі, що дані з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки вони спростовуються сукупністю раніше вказаних належних, допустимих та достовірних доказів, які є достатніми для доведення його вини.

Так, твердження ОСОБА_6 з приводу того, що він залишив квартиру потерпілого 23.08.2020 і більше там не з`являвся, спростовуються даними протоколів проведення слідчих експериментів з підозрюваними та свідком ОСОБА_21 , згідно з якими в день вбивства ОСОБА_15 обидва обвинувачені перебували за місцем його мешкання та залишили квартиру одночасно.

Доводи сторони захисту про неналежність та недопустимість протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_21 не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки вказана слідча дія проведена за правилами, передбаченими ст.240 КПК України. Під час слідчого експерименту свідок у присутності понятих не тільки розповіла про обставини перебування у неї вдома ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наявні конфліктні ситуації між ними та її сином, продемонструвала обставини бійки між ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , яка мала місце в двадцятих числах серпня 2020 року на кухні; а також повідомила, що хлопці (обвинувачені) повернулися в день вбивства, випивали на кухні, шуміли, на що вона робила їм зауваження, бійка тривала не дуже довго в кімнаті сина, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли відразу після того, як це все сталося. Тобто свідок точно та чітко вказала, що в день вбивства її сина в квартирі були обидва обвинувачені, які залишили її одночасно. Неточності у вказаних свідком датах зумовлені її похилим віком та важким емоційним станом після вчиненого щодо її сина злочину; беззаперечні та достовірні дані щодо перебування свідка в стані алкогольного сп`яніння, що потягло за собою спотворення сприйняття нею реальних подій, в матеріалах справи відсутні. Протокол слідчого експерименту в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема ст.104 КПК України.

Також суд звертає увагу, що свідок не вказувала на наявність конфліктів та бійок між її сином та ОСОБА_5 за час мешкання останнього у них в квартирі, тоді, як навіть самим ОСОБА_6 не заперечується часте виникнення конфліктних ситуацій з ОСОБА_15 , з яким він нещодавно познайомився.

Крім того, на момент розгляду кримінального провадження, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_21 померла, безпосередньо допитати її в судовому засіданні є неможливим, відтак протокол слідчого експерименту з показами цього свідка, суд вважає за можливе покласти в основу вироку, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 02.03.2023 у справі №525/1207/20.

Не заслуговують на увагу колегії суддів також доводи сторони захисту про недопустимість протоколів слідчих експериментів від 28.08.2020 та 29.08.2023 за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вказаних слідчих дій вбачається, що під час слідчого експерименту на обвинувачених ні фізичного, ні психологічного тиску вчинено не було. Слідчий експеримент проводився за участю понятих, захисників. Свої пояснення обвинувачені надають у вільній і невимушеній обстановці, ініціативно, детально, демонструючи механізм та локалізацію нанесених потерпілому тілесних ушкоджень, вказуючи їх кількість. Жодних заяв про можливий тиск з боку працівників поліції, про незадовільний стан свого здоров`я або погане самопочуття, що унеможливлює проведення вказаної слідчої дії, від обвинувачених та їх захисників не надходило. Протокол підписаний учасниками без будь-яких заяв, доповнень та зауважень від учасників.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що фактично працівниками Білопільського райвідділу поліції він був затриманий ввечері 27.08.2020, жодними доказами не підтверджено. Допитана в судовому засіданні в якості свідка матір останнього не вказала точної дати, коли до них в будинок завітали працівники поліції і забрали сина з собою. Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про проведення будь-яких слідчих дій з ОСОБА_34 27.08.2020 та 28.08.2022, крім повідомлення йому про підозру ОСОБА_35 28.08.2020 о 21:30. Зазначені в ухвалі слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 29.08.2020 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_36 пояснення останнього, що до нього приїхали працівники поліції 27.08.2020 також не підтверджують факту його затримання саме цього дня; відповідна оцінка вказаним твердженням слідчим суддею не надана.

Протокол про затримання ОСОБА_6 на підставі ст.208 КПК України в матеріалах справи відсутній, як і відсутні будь-які відомості щодо оскарження ним чи його захисником в порядку ст.206 КПК України незаконності тримання його під вартою.

Під час судового розгляду ОСОБА_6 , наголошуючи на тому, що під час проведення слідчого експерименту він надавав покази за вказівкою працівників Білопільського райвідділу поліції, на запитання суду та прокурора вказав, що про ці факти нікому не повідомляв, зокрема, свого захисника ОСОБА_37 через незабезпечення конфіденційної зустрічі з нею, експертів при проведенні судово-психіатричної експертизи через відсутність переконання в настанні будь-якого результату тощо. Пояснити, в чому саме полягав цей незаконний вплив, хто його здійснював, що становило для нього загрозу, ОСОБА_6 не зміг. Твердження останнього, що про ці факти він повідомляв свого захисника ОСОБА_12 , спростовуються наданими нею під час судового розгляду поясненнями щодо дослідженого відеозапису слідчого експерименту з його участю, коли вона звернула увагу суду на те, що під час вказаної слідчої дії ОСОБА_6 розповів те, що запам`ятав, не зрозуміла, що шукали працівники поліції, коли напередодні ОСОБА_5 вказав на місце, куди викинув речі, і вони були вилучені; тобто про недопустимість вказаного доказу і недостовірність пояснень ОСОБА_6 мова не йшла.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що скарги на незаконні дії працівників поліції під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні стороною захисту ініційовані не були. Отже, вказані твердження обвинуваченого ОСОБА_6 спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності.

Слідчі експерименти за участі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведені за правилами, передбаченими ст.240 КПК України. Розбіжності щодо кількості, механізму, послідовності нанесених ОСОБА_15 тілесних ушкоджень в протоколах проведення вказаних слідчих дій суд розцінює, як намагання обвинувачених зменшити свою провину, переклавши більшу частину відповідальності один на одного.

Той факт, що в судовому засіданні обвинувачені змінили свої показання не є підставою для визнання протоколів слідчих експериментів недопустимими доказами, оскільки слідчий експеримент та показання є окремими процесуальними джерелами доказів, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 27.02.2023 у справі 200/9992/16-к.

Аналізуючи надані обвинуваченим ОСОБА_6 в судовому засіданні покази щодо заподіяння потерпілому ОСОБА_15 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, а саме перелому носу під час бійки на кухні, колегія суддів враховує, що протоколи слідчих експериментів з участю обвинувачених та свідка ОСОБА_21 , яка була безпосереднім очевидцем цієї бійки, не містять жодних відомостей щодо нанесення ОСОБА_6 ударів ОСОБА_15 саме в ділянку носа. Більш того, з описової частини висновку експерта №84 від 28.09.2020 під час зовнішнього дослідження експертом виявлено з поміж іншого в нижній третині лоба посередині в ділянці перенісся вертикально розміщену рану щілиноподібної форми 2х0,2 см з відносно рівними краями, верхній кінець рани гострокутний, нижній кінець тупокітний, краї рани без осаднень, погано розлічимі через гниття, рана переходить в раневий канал в напрямку спереду назад та донизу, дном рани є кістка, глибина рани 1,5 см; при внутрішньому досліджені вказаного ушкодження експертом відсепаровано м`які тканини обличчя справа, виявлено уламковий перелом кісток спинки носа- 3 уламки, в проекції рани виявлено мало виражений крововилив було-червоного кольору на ділянці 2х1 см, рана на переніссі під час спроби вилучення для медико-криміналістичного дослідження виявилась частково зруйнованою та не придатною для подальшого дослідження через гниття трупу. Відтак, експертом на трупі ОСОБА_15 виявлено непроникаючу колото-різану рану ділянки перенісся, яка утворилась від дії предметів, що має колюче-ріжучі властивості, яким може бути ніж.

Також в судовому засіданні експерт пояснив, що пошкодження на переніссі носу, за яких удар в цю ділянку був нанесений колюче-ріжучим предметом, через незначний прошарок м`яких тканин в цій ділянці відбувся перелом спинки носа, тобто наявна і рана, і перелом спинки носа, що могли бути спричинені ударом кінчика ножа. Що, в своїй сукупності, повністю спростовує твердження ОСОБА_6 про взяття на себе вини за нанесенні ОСОБА_15 пошкодження в ділянці носа.

Враховуючи ту обставину, що під час бійки між обвинуваченими та ОСОБА_15 , ножем орудував саме ОСОБА_5 , до показів останнього про те, що він наніс два удари ножем потерпілому в ділянку живота та шиї, а в область голови не бив, суд ставиться критично.

Раніше вказані слідчі експерименти з участю обвинувачених, свідка ОСОБА_21 , висновки судових медичних експертиз, протокол огляду місця події та трупу, а також інші докази, які раніше взяті до уваги судом, безумовно підтверджують обставини вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, встановлені судом.

При цьому надані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 покази щодо заподіяння тілесних ушкоджень, від яких помер ОСОБА_29 24.08.2020 без участі ОСОБА_6 , колегія суддів оцінює, як версію захисту з метою зменшення відповідальності за скоєне. ОСОБА_5 не міг вказати точну дату, коли ОСОБА_6 востаннє був в квартирі ОСОБА_15 , 22 чи 23 серпня 2020 року, проте неодноразово повторював, що 24.08.2020 його там не було. ОСОБА_5 змінював свої покази щодо механізму та кількості спричинених потерпілому ОСОБА_15 тілесних ушкоджень. Наголошуючи на тому, що обмовив ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту, пояснити причини такого ставлення до особи, з якою досить тривалий час був знайомим, спільно проводив час, не зміг. Будь-які підстави оговорювати ОСОБА_5 . ОСОБА_6 під час судового розгляду встановлені не були.

Пояснення останнього, що ним плутаються обставини конфліктів, які мали місце як в день вчинення злочину, так і напередодні, а також, що тілесні ушкодження ОСОБА_15 він наніс через те, що захищався від нього, спростовуються висновком судово-психіатричного експерта №224 від 05.10.2020, відповідно до якого на момент вчинення інкримінованого злочину ОСОБА_5 не перебував в стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність (поведінку).

Надані обвинуваченими під час судового розгляду покази містять суттєві розбіжності. Так, ОСОБА_6 вказував, що 24.08.2020 вони зустрілися з ОСОБА_5 біля магазину «Ямал», на пропозицію ОСОБА_5 вони випили самогону, після чого останній повідомив йому про вчинений ним злочин. ОСОБА_5 , в свою чергу, не повідомляв суду будь-яких відомостей щодо спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_6 після вчинення злочину. Не узгоджуються також покази останніх щодо часу зустрічі біля магазину 24.08.2023, ОСОБА_6 повідомив, що був біля магазину ближче до обіду, ОСОБА_5 зазначав, що залишив квартиру ОСОБА_15 близько 17:00, після чого по дорозі біля магазину зустрів ОСОБА_6 . Жоден з них не зміг чітко вказати, які саме обставини вчиненого злочину ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 під час цієї зустрічі.

Наголошуючи про неповноту висновку судово - медичної експертизи №84 від 28.09.2020 трупу ОСОБА_15 , стороною захисту не заявлялись будь-які клопотання про проведення додаткових експертиз. До того ж в судове засідання викликався ОСОБА_22 , який в якості спеціаліста роз`яснив наданий ним під час перебування на посаді судово-медичного експерту висновок, відповів на всі поставлені питання, що стосуються цього висновку.

Стороною захисту не обґрунтовано, яким чином незазначення у обвинуваченні точного часу смерті потерпілого може вплинути на оцінку обставин справи, важливих для правильної кваліфікації дій обвинувачених та встановлення доведеності їх винуватості.

Так, з висновку судово - медичної експертизи №84 від 28.09.2020 вбачається, що з урахуванням розвитку трупних явищ, з моменту настання смерті до початку проведення судового-медичного дослідження трупу ОСОБА_15 пройшов час більше 48 годин, смерть ОСОБА_15 настала швидко в межах декількох хвилин. Допитаний у судовому засіданні для роз`яснення висновків судово-медичного експерта ОСОБА_22 пояснив, що смерть потерпілого настала не миттєво, після отриманих ушкоджень він міг ще 5-7 хвилин жити і відповідно дихати. Та обставина, що після спричинення потерпілому тілесних ушкоджень обвинувачені покинули місце вчинення кримінального правопорушення, коли останній ще залишався живим, не виключає спрямованості умислу на убивство, оскільки, якщо встановлено, що винні діяли з умислом на вбивство, тривалість часу, який минув із моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

На долученому прокурором до матеріалів кримінального провадження флешнакопичувачі Kingston 16 Gb mikro SD (т.2 а.с. 194) містяться оригінали записів декількох проведених під час досудового розслідування слідчих дій, відтак висловлені стороною захисту сумніви щодо можливості використання саме такого накопичувача при здійсненні зйомки камерою моделі «Panasonik HC-V160» є необґрунтованими.

Відповідно до ст.ст. 86, 87 КПК доказ визнається допустимим, якщо його отримано в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, й матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Наданий прокурором флеш-накопичувач був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері (відеокамері) в електронному вигляді у виді файлів.

Таким чином, записаний на інший носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу.

Не заслуговують на увагу колегії суддів також зауваження захисника щодо проведеного 28.08.2020 огляду місця події. Так відеозапис вказаної слідчої дії дійсно не містить надання власником житла ОСОБА_21 дозволу на проведення огляду в її квартирі, проте прокурором долучена письмова згода ОСОБА_21 на проведення огляду в належній їй квартирі по АДРЕСА_9 (т.1 а.с. 240). Участі в проведенні вказаної слідчої дії ОСОБА_21 не брала, перебувала у себе в кімнаті, відповідно протокол огляду не містить її підпису.

Хибними також є доводи сторони захисту щодо недопустимості отриманого доказу - протоколу обшуку за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_38 та похідного від нього доказу - висновку експерта №889 від 30.09.2020, через проведення вказаної слідчої дії до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Так, з долученого стороною обвинувачення витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.10.2020 вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення за п.12 ч.2 ст.115 КК України за заявою ОСОБА_20 були внесені до реєстру 28.08.2020 о 00:09:02 (т.1 а.с. 170-171), отже обшук у домоволодінні за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_5 було проведено вже в межах досудового розслідування даного кримінального провадження 28.08.2020 в період часу з 01:28 до 02:20 (т.2 а.с.187- 190).

Таким чином, доводи сторони захисту щодо не доведення вини ОСОБА_5 та ОСОБА_39 у вчиненні інкримінованого злочину та необхідність перекваліфікації дій останніх на ст.ст. 118 та 122 КК України відповідно, свого підтвердження не знайшли.

Аналізуючи сукупність наведених доказів, суд вважає, що викладені у вироку фактичні обставини кримінального правопорушення достовірно встановлені, а вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за п.12 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за п.12 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Так, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене п.12 ч.2 ст.115 КК України, є особливо тяжким злочином.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, згідно зі ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлені.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою молодого віку, за місцем мешкання сусідами характеризується позитивно, секретарем міської ради - формально, депутатом Білопільської міської ради ОСОБА_40 - формально позитивно, на утриманні неповнолітніх та/або непрацездатних осіб не має, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, в силу ст.89 КК України раніше не судимий (т.1 а.с. 119-122, т.2 а.с. 252-255, т.4 а.с.237).

Обвинувачений ОСОБА_5 є особою молодого віку, за місцем мешкання характеризується формально, на утриманні неповнолітніх та/або непрацездатних осіб не має, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, в силу ст.89 КК України раніше не судимий (т.2 а.с.237, 238-239, 241).

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченим необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.115 КК України з його реальним відбуванням.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення визначеної ст.50 КК України мети покарання.

Підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не встановлені.

Оскільки судом призначається покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, зважаючи на встановлені та викладені раніше обставини, дані про особу обвинувачених, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігання яким неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, за відсутності виняткових обставин, передбачених ч.3 ст.377 КПК України, до набрання вироком законної сили суд залишає запобіжним заходом обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тримання під вартою.

Щодо вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Потерпілим ОСОБА_10 було подано цивільний позов про стягнення з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 12 895 грн завданої матеріальної шкоди та 100 000 грн завданої моральної шкоди.

Позовні вимоги обвинуваченими не визнані.

Відповідно до положень ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою.

Згідно зі ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника ці витрати.

На підтвердження понесених потерпілим ОСОБА_10 витрат на поховання (ритуальні послуги) до позовної заяви додано товарний чек №784 від 28.08.2020 ФОП ОСОБА_41 на загальну суму 12 895 грн (т.1 а.с.11).

Доводи сторони захисту щодо неналежності та недопустимості вказаного доказу через відсутність в ньому переліку ритуальних послуг, які були надані ОСОБА_10 не заслуговують на увагу колегії суддів.

В судовому засіданні потерпілий підтвердив вказаний розмір понесених витрат на поховання брата, пояснив, що в ритуальні послуги включалось придбання гробу, вінків, послуги по доставці тіла, підготування місця для поховання тощо.

Вказаний товарний чек є розрахунковим документом, який містить всі необхідні реквізити та засвідчує факт надання ритуальних послуг, пов`язаних з похованням ОСОБА_15 .

Стороною захисту не наведено обґрунтувань того, що потерпілий не поніс витрат, пов`язаних з похованням брата, або ж вони були меншими, ніж заявлено у позові.

Враховуючи викладене, а також те, що вина обвинувачених в інкримінованому їм злочині доведена, цивільний позов в частині стягнення з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь ОСОБА_10 заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 12 895 грн підлягає задоволенню.

Вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ст.3 СК України).

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_15 був його рідним братом, проте однією сім`єю вони з ним не проживали.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (т.2 а.с.164, 213), а саме: 2 451,75 грн за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок №19/119/6/1-559е) та 817,25 грн за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок №19/119/11/1-2263е від 18.09.2020).

При цьому, твердження сторони захисту, що витрати, пов`язані із залученням експертів, можуть бути покладені на обвинуваченого лише у випадках, коли їх висновки мають доказове значення, а висновком дактилоскопічної експертизи не встановлено слідів ОСОБА_6 на вилучених під час огляду місця події речах, обвинувачення у викраденні належного ОСОБА_15 мобільного телефону не пред`являлось, є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 23.06.2021 у справі № 689/471/20, процесуальні витрати - це визначені у законі грошові витрати, які понесли сторони та інші учасники кримінального провадження у зв`язку із здійсненням провадження, які можуть бути стягнуті з обвинуваченого, на розслідування справи якого були затрачені, або звернені на рахунок держави.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч.2 ст.124 КПК України).

Згідно із ч.2 ст.9 КПК прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Дотримання вимог зазначеної вище загальної засади кримінального провадження покладає обов`язок на сторону обвинувачення висунути і перевірити усі можливі версії щодо вчиненого кримінального правопорушення. У зв`язку з цим ними самостійно обираються засоби доказування (як якісно, так і кількісно), за допомогою яких будуть встановлені обставини, зазначені у ст.91 КПК Укрїни, та які не залежать від позиції сторони захисту та використання чи невикористання їх у подальшому під час судового розгляду.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання зарахувати попереднє ув`язнення день за день, обраховуючи ОСОБА_5 строк відбування покарання з 28.08.2020.

До набрання вироком законної сили залишити в силі застосований обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання зарахувати попереднє ув`язнення день за день, обраховуючи ОСОБА_6 строк відбування покарання з 28.08.2020.

До набрання вироком законної сили залишити в силі застосований обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 12 895 (дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) гривень матеріальної шкоди.

В частині інших вимог цивільний позов ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення судових експертиз по 3 269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) гривень з кожного.

Речові докази:

- мобільний телефон чорного кольору, в чохлі чорного кольору типу книжки, з матеріалу схожого на шкіру, телефон марки «Samsung», моделі «Samsung J5108» емеі № НОМЕР_2 , в якому наявна сім-карта «Київстар», який запаковано до пакету №1 та зберігається в камері схову Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області - повернути потерпілому ОСОБА_10 , накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 01.09.2020 у справі №573/1538/20, провадження №1-кс/573/375/20, арешт на вказане майно скасувати (т.1 а.с.196-198);

- чарку скляну, прозору, з об`ємним візерунком у вигляді прямих ліній, які перетинаються між собою; чарку скляну з об`ємним візерунком у вигляді кульок; чашку порцелянову, білого кольору з малюнком у вигляді квіток; чашка порцелянову коричневого кольору з малюнком у вигляді квіток; чашку порцелянову з написом «Андрей», блакитного кольору; гральні карти у кількості 30 штук; пакет чорний поліетиленовий з написом БМВ; пакет білий поліетиленовий, з написом « Мегамаркет»; пакет білий поліетиленовий з написом «Ф91»; пакет білий поліетиленовий з написом «велс»; сумку типу клітчата, синтетичну, в орнаменті зеленого, синього, жовтого та чорного кольорів; пластикову тарілку білого кольору з малюнком в середині у вигляді фруктів та квіток; які запаковано до пакету №2; шорти чоловічі, синтетичні, піскового кольору, забруднені, які запаковано до пакету №3; куртку чоловічу, спортивну, синтетичну червоного кольору з чорними полосами на плечах вздовж рукава, забруднена, яку запаковано до пакету №4; три тарілки порцелянові білого кольору; чашку порцелянову коричневого кольору; тарілку металеву вкриту емаллю; окуляри сонцезахисні, чорні; кусачки з синіми ручками; книгу «Весь мир в кармане»; маску захисну, одноразову; ножиці металеві, довжиною 20 см, які запаковано до пакету №5; що зберігаються в камері схову Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області - знищити, накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 01.09.2020 у справі №573/1538/20, провадження №1-кс/573/375/20 арешт на вказане майно скасувати (т.1 а.с.196-198);

- зіскоб з дверей до зали, зіскоб речовини бурого кольору з вхідних дверей квартири, зламані окуляри з слідами речовини бурого кольору з зали, сліди рук на 7 відрізках липкої стрічки, фрагмент скла з плямами речовини бурого кольору, ніж складний з меблевої стінки кімнати №3 та ніж з підвіконня кімнати №3, ніж з полімерної банки зі столу на кухні, змив та контрольний змив зі столу, дві скляні чарки зі столу на кухні, п`ять кухонних ножів з дерев`яної підставки на кухні, ніж в чохлі з шухляди столу на кухні, чашку №1 зі столу на кухні, чашку №2 зі столу на кухні, телефон «Nokia» з серванту зали, два записника, виявлені під диваном в залі, виріз тюлі зі слідами речовини бурого кольору на вікні зали, подушку з просякненням речовини бурого кольору, чашку фарфорову з пакету в коридорі, запаковані в паперові пакети №№1-17, 20; пляшку 0,5 л моршинська та 0,5 л груша «Дюшес» з пакету в коридорі, скляну пляшку з алкогольного напою з пакету в коридорі, дві пляшки з-під пива, одна з яких без корка, запаковано в картонні коробки №№18-19; що зберігаються в камері схову Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області - знищити, накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 31.08.2020 у справі №573/1538/20, провадження №1-кс/573/372/20 арешт на вказане майно скасувати (т.2 а.с.184-186);

- футболку поло, синтетичну, в орнаменті сірого та чорного кольорів з плямами бурого кольору, яку поміщено до синтетичного пакету білого кольору з зображенням яблука та написом «Golden Apple», вилучену під час проведення обшуку 28.08.2020 в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яка зберігається в камері схову Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області (т.2 а.с. 191) - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3