ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/384/24 Справа № 212/2983/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000817за апеляційною скаргою прокурора на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.09.2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні доньку, 2006 року народження, працюючого в ПАТ «Суха Балка» на посаді прохідника, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

15 квітня 2023 року в світлий час доби приблизно о 13 год. 56 хв. водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Geely МК», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги вулиці Едуарда Фукса з боку вулиці Миколи Світальського в напрямку вулиці Січеславська в Покровському районі міста Кривого Рогу. По напрямку руху вказаного автомобіля був розташований не регульований пішохідний перехід, який був позначений дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 та дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР.

У цей же час попереду автомобіля «Geely МК», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на проїзну частину дороги вулиці Едуарда Фукса поблизу буд. 55 по вулиці Едуарда Фукса на нерегульований пішохідний перехід, що позначений дорожнім знаком 5.38.1, 5.38.2 та дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР, вийшла пішохід ОСОБА_9 , 1996 року народження, діючи відповідно до вимог пп. 4.16 «А» Правил дорожнього руху, згідно з яким: «Пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора», та почала перетинати проїзну частину вказаної дороги з права наліво відносно напрямку руху автомобіля «Geely МК», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В ході подальшого руху водій ОСОБА_7 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, побачивши, що транспортний засіб, який рухається у смузі його руху попереду, зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом для надання переваги у русі пішоходу ОСОБА_9 , яка рухалась по пішохідному переходу, - змінив напрямок свого руху для об`їзду транспортного засобу вліво, не впевнившись в безпечності маневру, та в подальшому здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., згідно з якими: п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3 б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Внаслідок порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Geely МК», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка отримала такі тілесні ушкодження: забійна рана голови, закритий перелом зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки, які згідно висновку експерта № 596 від 26.04.2023 року за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

Між порушенням ОСОБА_7 правил дорожнього руху, а саме: вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху та настанням наслідків у виді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наявний прямий причинний зв`язок.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 та його вину, вказує, що суд першої інстанції при призначенні покарання безпідставно не застосував до ОСОБА_7 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, призначене покарання у вигляді штрафу є нерелевантним, а тому слід призначити виправні роботи із відрахуванням відсотка у дохід держави. Просить вирок скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України призначити покарання у вигляді 1 року виправних робіт із відрахуванням 10 відсотків із заробітку, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Потерпіла підтримала апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили відмовити в її задоволенні.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність судового рішення в межах апеляційної скарги, з огляду на те, що в своїй апеляційній скарзі прокурор оскаржує вирок суду виключно в частині призначеного покарання, колегія суддів переглядає вирок суду саме в цій частині.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про відсутність підстав для призначення ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами.

Так, приймаючи відповідне рішення, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Проте судом першої інстанції не взято до уваги обставин вчинення злочину, які визнані сторонами кримінального провадження та не оспорювалися ними.

Встановлено, що ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, у світлу пору доби, у населеному пункті, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 на нерегульованому пішохідному переході, чим грубо порушив Правила дорожнього руху.

Зазначені обставини свідчать про нехтування обвинуваченим Правилами дорожнього руху, внаслідок чого настали тяжкі наслідки, що на переконання колегії суддів, суттєво впливає на ступінь його суспільної небезпечності та збільшує ризик вчинення ним повторного аналогічного злочину.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами є безпідставним та явно неспівмірним заподіяним наслідкам вчиненого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, серед іншого, у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Враховуючи вищенаведені обставини вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного додаткового покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину та мати інваліда, його позитивну посткримінальну поведінку, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого колегією суддів не встановлено.

ОСОБА_7 офіційно працює у ПАТ «Суха Балка» на посаді прохідника. Відтак, колегія суддів приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді одного року виправних робіт за місцем роботи обвинуваченого з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із заробітку з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Таким чином, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з постановленням нового, яким ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України слід призначити покарання у вигляді одного року виправних робіт за місцем роботи обвинуваченого з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із заробітку з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2023 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України призначити покарання у вигляді 1 року виправних робіт за місцем його роботи з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із заробітку з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді: