У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 , а також третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000356 від 20 листопада 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000356, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають об`єднані матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000356 від 20.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.11.2023 до ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт т.в.о. начальника УБН ГУНП в Закарпатській області про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками УБН ГУНП в Закарпатській області отримано інформацію про те, що особа ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньою змовою в складі групи осіб, займаються збутом особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» на території Закарпатської області за грошову винагороду.

12.12.2023, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: 7 згортків із фольги, всередині яких міститься кристалічна речовина схожа на наркотичну; куртка чорного кольору, яка належить ОСОБА_3 ; грошові кошти у загальній сумі 900 євро та 10 доларів США, з яких 8 купюр номіналом 100 євро, 5 купюр номіналом 20 євро, 1 купюра номіналом 10 доларів США; мобільний телефон марки «Maxcom» ІМЕІ НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «Мейзу», чорного кольору; пристрій для куріння золотистого кольору із залишками слідів куріння та пристрій для роздроблення, стального кольору; банківська картка «Рафайзенбанку» № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Ксіомі», із сім-картою НОМЕР_3 ІМЕІ НОМЕР_4 .

12.12.2023 старшим слідчим в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 вищевказані речі визнано речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України, про що винесено відповідну постанову.

Беручи до уваги викладене, а також з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування слідчий вважає необхідним накласти арешт на тимчасово вилучені речі в ході обшуку, а тому просить накласти арешт на вищезазначене майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, яке вилучено 12.12.2023 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі та задовольнити у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , а також третя особа щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання у частині накладення арешту на грошові кошти у загальній сумі 900 євро та 10 доларів США, з яких: 8 купюр номіналом 100 євро, 5 купюр номіналом 20 євро, 1 купюра номіналом 10 доларів США, банківську картку «Рафайзенбанку» № НОМЕР_5 , як тимчасово вилучене майно, яке не має відношення до цього кримінального провадження, та повернути таке особі, у якої воно було вилучено ОСОБА_5 .

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, Головним управлінням національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 20.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000356, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що підставою для внесення до ЄРДР слугували матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

З витягу з ЄРДР, а саме з короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що 09.10.2023 надійшов висновок експерта №СЕ-19/107-23/8254-НЗПРАП по матеріалам кримінального провадження, згідно з яким встановлено, що особа « ОСОБА_9 » 22.08.2023, діючи у складі групи осіб, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними один зіп-пакет із кристалічною речовиною, яка в своєму складі містить 0,6620 г метамфетаміну.

З витягу з ЄРДР, а саме з короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що особа « ОСОБА_10 », 26.08.2023, діючи у складі групи осіб умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними один зіп-пакет із кристалічною речовиною, яка в своєму складі містить 3,4264 г метамфетаміну.

З витягу з ЄРДР, а саме з короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що особа « ОСОБА_11 », діючи у складі групи осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними один зіп-пакет із кристалічною речовиною, яка в своєму складі містить 1 г метамфетаміну.

З витягу з ЄРДР, а саме з короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що особа ОСОБА_12 , діючи у складі групи осіб умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, збула один зіп-пакет із кристалічною речовиною, яка в своєму складі містить 2 г метамфетаміну, особі чоловічої статті шляхом здійснення поштового відправлення через відділення «Нова Пошта».

З витягу з ЄРДР, а саме з короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що особа 20.11.2023 до ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт т.в.о. начальника УБН ГУНП в Закарпатській області, що в ході проведення оперативно розшукових заходів працівниками УБН ГУНП в Закарпатській області, отримано інформацію про те, що особа ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньою змовою в складі групи осіб, займаються збутом особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу» на території Закарпатської області.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2023 (справа №308/20341/23, провадження №1-кс/308/5838/23) постановлено надати дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000356 від 20.11.2023 на проведення обшуку у житлі та належних до нього допоміжних будівлях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_13 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення, вилучення та відшукання: наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, грошових коштів, які набуті злочинним шляхом, платіжних банківських карток, на яких можуть зберігатися гроші, здобуті злочинним шляхом, мобільних терміналів, сім-карток операторів мобільного зв`язку, носіїв інформації (флеш картки, комп`ютерна техніка), які використовувалися та можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні.

З протоколу обшуку від 12.12.2023 вбачається, що на підставі вказаної ухвали слідчого судді слідчим за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: 7 згортків із фольги, всередині яких міститься кристалічна речовина схожа на наркотичну; куртка чорного кольору, яка належить ОСОБА_3 ; грошові кошти у загальній сумі 900 євро та 10 доларів США, з яких 8 купюр номіналом 100 євро, 5 купюр номіналом 20 євро, 1 купюра номіналом 10 доларів США; мобільний телефон марки «Maxcom» ІМЕІ НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «Мейзу», чорного кольору; пристрій для куріння золотистого кольору із залишками слідів куріння та пристрій для роздроблення, стального кольору; банківська картка «Рафайзенбанку» № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Ксіомі», із сім-картою НОМЕР_3 ІМЕІ НОМЕР_4 .

Постановою слідчого від 12.12.2023 вищезазначені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Оцінивши наведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно, що було вилучено 12.12.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_3 , а саме: 7 згортків із фольги, всередині яких міститься кристалічна речовина, схожа на наркотичну; куртку чорного кольору, яка належить ОСОБА_3 ; мобільний телефон марки «Maxcom» ІМЕІ НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «Мейзу», чорного кольору; пристрій для куріння золотистого кольору із залишками слідів куріння та пристрій для роздроблення, стального кольору; мобільний телефон марки «Ксіомі», із сім-картою НОМЕР_3 ІМЕІ НОМЕР_4 , є доказом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання у цій частині з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що клопотання слідчого у частині накладення арешту на грошові кошти у загальній сумі 900 євро та 10 доларів США, з яких: 8 купюр номіналом 100 євро, 5 купюр номіналом 20 євро, 1 купюра номіналом 10 доларів США; банківську картку «Рафайзенбанку» № НОМЕР_5 , не містить виклад обставин на підтвердження того, що дане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та має відношення до цього кримінального провадження.

Під час розгляду даного клопотання ОСОБА_5 повідомлено, що вона отримувала кошти у валюті у євро від свого роботодавця ОСОБА_14 , у якої працювала з 09.09.2022 до 14.11.2022 на фірмі Workcontrol s.r.o., яка знаходиться в Словаччині, чим стверджується, що кошти, які були вилучені у її гаманці працівниками поліції під час обшуку, а саме 900 євро та 100 доларів США, є залишком та збереженням з її заробітних плат.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_5 у судовому засіданні надано тимчасовий притулок Міністерства внутрішніх справ Словацької республіки на підтвердження про надання/продовження її перебування на території Словацької роз публіки, переклад якого здійснено з словацької на українську мову, її паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_6 , довідку видану АТ «Райффайзен Банк» від 18.12.2023, якою підтверджується належність їй платіжної картки № НОМЕР_5 , роздруківку історії по картковому рахунку в АТ «Райффайзен Банк», довідку про її рахунки в АТ КБ «Приватбанк» та за реквізитами, виписки про рух коштів в АТ КБ «Приватбанк».

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

З системного аналізу наведених норм кримінального процесуального закону можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Однак, із тексту клопотання у частині накладенні арешту на грошові кошти у загальній сумі 900 євро та 10 доларів США, з яких: 8 купюр номіналом 100 євро, 5 купюр номіналом 20 євро, 1 купюра номіналом 10 доларів США; банківську картку «Рафайзенбанку» № НОМЕР_5 , вбачається, що воно складається з викладення змісту фактичних обставин можливого кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування, та посилання на ст. 170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.

Наведене у свою чергу ставить під сумнів доводи сторони обвинувачення про достатність підстав для накладення арешту на грошові кошти у загальній сумі 900 євро та 10 доларів США, з яких: 8 купюр номіналом 100 євро, 5 купюр номіналом 20 євро, 1 купюра номіналом 10 доларів США; банківську картку «Рафайзенбанку» № НОМЕР_5 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Між тим, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

З матеріалів клопотання вбачається, що органом досудового розслідування під час складання даного клопотання про арешт майна не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині вимог клопотання про накладення арешту на грошові кошти у загальній сумі 900 євро та 10 доларів США, з яких: 8 купюр номіналом 100 євро, 5 купюр номіналом 20 євро, 1 купюра номіналом 10 доларів США; банківську картку «Рафайзенбанку» № НОМЕР_5 .

На переконання слідчого судді, прокурор у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні у частині накладення арешту на вказані грошові кошти та банківську кратку.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні та доданих до нього матеріалах обставинах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на грошові кошти у загальній сумі 900 євро та 10 доларів США, з яких: 8 купюр номіналом 100 євро, 5 купюр номіналом 20 євро, 1 купюра номіналом 10 доларів США; банківську картку «Рафайзенбанку» № НОМЕР_5 .

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні решти вимог клопотання, а саме накладення арешту на грошові кошти у загальній сумі 900 євро та 10 доларів США, з яких: 8 купюр номіналом 100 євро, 5 купюр номіналом 20 євро, 1 купюра номіналом 10 доларів США; банківську картку «Рафайзенбанку» № НОМЕР_5 , слід відмовити з підстав не доведення особою, що подала клопотання, необхідності такого арешту.

За наведених обставин, тимчасово вилучене майно, яке не має відношення до цього кримінального провадження, слід повернути особі, у якої воно було вилучено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: грошові кошти у загальній сумі 900 Євро та 10 доларів США, з яких 8 купюр номіналом 100 Євро, 5 купюр номіналом 20 Євро, 1 купюра номіналом 10 доларів США; банківську картку «Рафайзенбанку» № НОМЕР_5 .

Керуючись ст. ст. 98, 167, 169, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, яке вилучено 12 грудня 2023 у ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 7 згортків із фольги у середині яких міститься кристалічна речовина схожа на наркотичну; куртку чорного кольору яка належить гр. ОСОБА_3 ; мобільний телефон марки "Maxcom" ІМЕІ НОМЕР_1 та мобільний телефон марки "Мейзу", чорного кольору; пристрій для куріння золотистого кольору із залишками слідів куріння та пристрій для роздроблення, стального кольору; мобільний телефон марки "Ксіомі", із сім-картою НОМЕР_3 ІМЕІ НОМЕР_4 .

Тимчасово вилучене майно, яке не має відношення до цього кримінального провадження, повернути особі, у якої воно було вилучено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: грошові кошти у загальній сумі 900 Євро та 10 доларів США, з яких 8 купюр номіналом 100 Євро, 5 купюр номіналом 20 Євро, 1 купюра номіналом 10 доларів США; банківську картку "Рафайзенбанку" № НОМЕР_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1