Провадження № 1-кс/686/907/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Хмельницького, Хмельницької області зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у кримінальному провадженні №0000411 від 01.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

встановив:

23 січня 2024 року старший слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, яке погоджено процесуальним прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, який є тяжкими злочином, та існують передбачені ст.177 КПК України ризики , а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни показань на свою користь, оскільки останньому відомо контакти потерпілого та його місце проживання, покази якого є суттєвими і їхня зміна під час досудового та судового розгляду може впливати на прийняття судового рішення за результатами розгляду справи по суті, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше судимий за вчинення злочинів, а саме: 12.12.2019 Апеляційним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, який 10.02.2023 звільнений із Шепетівської виправної колонії №98 по відбуттю строку покарання, вчинив новий особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України. Окрім цього, характер та обставини вчиненого злочину, поведінка підозрюваного свідчить про його усвідомлене небажання ставати на шлях виправлення та те, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення та просили застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обставини, матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи на меті незаконне збагачення, в період правового режиму воєнного стану (введеного в дію 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який продовжено до 14 лютого 2024 року), діючи за попередньою змовою спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на вимагання - вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, розробили злочинну схему отримання грошових коштів, яка полягає у вимаганні та отриманні щомісячно від потерпілого ОСОБА_9 грошових коштів.

З метою отримання грошових коштів від потерпілого, останні вирішили використати надуману ними ситуацію про нібито відомий їм факт вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, а саме збуту наркотичних засобів (хоча в дійсності ОСОБА_9 жодних збутів наркотичних засобів не вчиняв).

Так, 20 липня 2023 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 здійснив за вказівкою останнього телефонний дзвінок до потерпілого ОСОБА_9 та домовився про особисту зустріч із ним поряд із піцерією «Чілі Піца», що по вул. Кам`янецькій, 2, в місті Хмельницькому, Хмельницької області.

Після цього, 20.07.2023 близько 17 год. 16 хв. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 діючи узгоджено між собою перебуваючи неподалік піцерії «Чілі Піца», що по вул. Кам`янецькій, 2, в місті Хмельницькому, помітивши потерпілого ОСОБА_9 , перекрили йому шлях автомобілем марки «Volkswagen Sharan», д.н.з. НОМЕР_1 за кермом якого знаходився ОСОБА_6 та в салоні якого на задньому сидінні знаходився ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_6 в супереч волі потерпілого ОСОБА_9 із застосуванням фізичної сили, помістив (заштовхнув) останнього на заднє сидіння салону автомобіля «Volkswagen Sharan», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_8 перебуваючи у салоні вказаного автомобіля діючи спільно із ОСОБА_6 , під надуманим приводом неіснуючої заборгованості висунули вимогу ОСОБА_9 , яка полягала у сплаті останнім грошових коштів в сумі 20000 гривень та в подальшому по 100 доларів США щомісячно. При цьому попередили про те, що у разі невиконання їхніх вимог, буде застосовано фізичне насильство шляхом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , які останній сприймав їх як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

Після цього, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_6 , щоб останній надав потерпілому ОСОБА_10 реквізити банківської картки для перерахунку грошових коштів. ОСОБА_6 на аркуші паперу написав реквізити банківської картки та передав потерпілому при цьому, ОСОБА_8 наголосив останньому щоб перераховував на цей банківський рахунок грошові кошти.

Окрім цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , отримавши відмову від ОСОБА_9 у передачі їм коштів, так як ніякої заборгованості не має, застосували насильство щодо потерпілого.

Так, ОСОБА_8 з відома ОСОБА_6 перебуваючи у салоні вказаного автомобіля, у тому ж місці, за допомогою заздалегідь заготовленого предмету для спричинення тілесних ушкоджень - кухонного молотка для відбивання м`яса наніс не менше 10-ти ударів в область лівого плеча потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу передньої поверхні середньої третини плеча лівої руки, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки. Після чого, ОСОБА_9 зміг звільнитись від захвату руками ОСОБА_8 і намагався втекти з місця події, однак не зміг, оскільки двері автомобіля були заблоковані ОСОБА_6 , та тоді ж, ОСОБА_8 продовжив висловлювати погрози фізичною розправою в разі невиконання їхніх вимог, які потерпілий сприймав їх як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

Надалі, 30.07.2023 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_8 об`єднаний спільним умислом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжуючи виконання свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, здійснив телефонний дзвінок до потерпілого ОСОБА_9 , під час якого повторно висловив вимогу про передачу грошових коштів в сумі 20000 гривень неіснуючого боргу, висловлюючи погрози нанесення тілесних ушкоджень, вбивства, підкреслюючи їх власним авторитетом. Вказані погрози ОСОБА_9 сприймав як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

В подальшому, 19.09.2023 у вечірню пору доби ОСОБА_7 діючи на виконання заздалегідь узгодженого плану із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , стосовно вимагання грошових коштів із потерпілого ОСОБА_9 , здійснив телефонний дзвінок до останнього та наказав йому прибути на територію будівництва розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою обговорення питання, щодо неіснуючої заборгованості перед ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Так, на виконання вказівки ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_9 почав рухатись на територію будівництва, де неподалік будинку АДРЕСА_3 потерпілого зустрів ОСОБА_8 який почав словесно погрожувати фізичною розправою ОСОБА_9 висловлюючи погрози нанесення тілесних ушкоджень підкреслюючи їх власним авторитетом, які потерпілий сприймав реально, схилив ОСОБА_9 до виконання вимог про передачу грошових коштів, та визначив як контактну особу для спілкування ОСОБА_7 , та наказав передати останньому наявні в потерпілого грошові кошти в розмірі 3000 гривень.

В подальшому, близько 17 год 40 хв 19.09.2023 потерпілий ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_8 прибув на територію будівництва розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у зв`язку із попередньо висловленими погрозами ОСОБА_8 , які потерпілий ОСОБА_10 сприйняв як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Крім того, 20.11.2023 близько 10 год 00 хв ОСОБА_8 продовжуючи виконання свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 помітивши потерпілого ОСОБА_9 , повторно висловив вимогу до останнього про передачу грошових коштів, висловлюючи погрози нанесення тілесних ушкоджень, які потерпілий сприймав реально. Надалі, в цей же день, ОСОБА_8 здійснив ряд телефонних дзвінків до потерпілого ОСОБА_9 , як зі свого номеру мобільного телефону так і з номеру мобільного телефону ОСОБА_7 , де під час розмов продовжував погрожувати фізичною розправою, та висловлювати вимоги, щодо передачі грошових коштів потерпілим які потерпілий ОСОБА_10 сприймав як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

Надалі, 20.11.2023 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 зателефонував до потерпілого ОСОБА_9 та наказав очікувати його неподалік під`їзду №3, будинку АДРЕСА_3 . Тоді ж, при зустрічі потерпілого ОСОБА_9 із ОСОБА_7 останній запевнив потерпілого, що у разі надання 3000 гривень він вирішить питання із ОСОБА_8 , а саме з приводу погроз фізичною розправою в сторону потерпілого, на що потерпілий ОСОБА_9 вимушено погодився та передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Після цього, 20.11.2023 близько 19 год 13 хв ОСОБА_7 у телефонній розмові повідомив ОСОБА_8 , що грошові кошти від потерпілого ОСОБА_9 він отримав та має намір їх передати йому.

Крім того, ОСОБА_7 продовжуючи виконання свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 29.11.2023 близько 16 год 14 хв здійснив телефонний дзвінок до потерпілого ОСОБА_9 з метою вирішення питання щодо неіснуючої заборгованості та в ході якого домовилися про зустріч.

В подальшому, 29.11.2023 року близько 17 год 48 хв ОСОБА_7 зустрівся із потерпілими ОСОБА_9 неподалік будинку АДРЕСА_3 .

Після цього, в ході розмови ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 визначили його як контактну особу для спілкування, отримання грошових коштів та передачі їх останнім. Окрім цього, під час зустрічі ОСОБА_7 висунув вимогу потерпілому ОСОБА_9 про передачу грошових коштів в сумі 3000 грн. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 для уникнення погроз та фізичного насильства відносно нього.

В подальшому, 03.12.2023 близько 11 год. 40 хв. ОСОБА_7 діючи на виконання заздалегідь узгодженого плану із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , стосовно вимагання грошових коштів із потерпілого ОСОБА_9 , здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_9 та наказав останньому перерахувати грошові кошти на картковий рахунок НОМЕР_2 . Після відмови потерпілого ОСОБА_9 перераховувати грошові кошти на вказаний картковий рахунок ОСОБА_7 наказав йому прибути до відділення банку АТ КБ «ПриватБанк» розташованого за адресою: місто Хмельницький, вул. Романа Шухевича, 6/2а, з метою обговорення питання, щодо неіснуючої заборгованості перед ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Так, на виконання вказівки ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_9 почав рухатись до вказаного місця, де близько 12 год 40 хв зустрівся із останнім біля закладу швидкого харчування «Тортилья», який розташований неподалік будинку, 4/1 по вул. Романа Шухевича в м. Хмельницький. Тоді ж, при зустрічі ОСОБА_7 запевнив потерпілого, що у разі надання 3000 гривень він вирішить питання із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а саме з приводу погроз фізичною розправою в сторону потерпілого, на що потерпілий ОСОБА_9 вимушено погодився так як реально побоювався за своє життя і здоров`я, та передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Після цього, 03.12.2023 близько 13 год 04 хв ОСОБА_7 у телефонній розмові повідомив ОСОБА_8 , що грошові кошти від потерпілого ОСОБА_9 він отримав та має намір їх передати, та домовилися про зустріч з даного приводу.

В подальшому, 03.12.2023 близько 13 год 55 хв ОСОБА_7 знаходячись поряд із будівництвом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , передав через ліве водійське вікно автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 за кермом якого перебував ОСОБА_8 , останньому грошові кошти отримані шляхом вимагання від потерпілого ОСОБА_9 .

Після цього, 04.12.2023 близько 18 год 01 хв ОСОБА_7 у телефонній розмові повідомив потерпілому ОСОБА_9 , що отримані грошові кошти від нього він передав ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 9000 гривень.

23.01.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українцю, громадянину України, уродженцю міста Хмельницького, Хмельницької області зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: 12.12.2019 Апеляційним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, який 10.02.2023 звільнений із Шепетівської виправної колонії №98 по відбуттю строку покарання, повідомлено про підозру у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у даний час об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_9 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , який повідомив про обставини вимагання в нього грошових коштів; висновком судово-медичної експертизи №479 від 02.08.2023, відповідно до якого на тілі потерпілого ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу передньої поверхні середньої третини плеча лівої руки, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки; протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_10 , відповідно до якого останній відтворив подію злочину пов`язану із вимаганням у нього грошових коштів та нанесення тілесних ушкоджень; протоколами впізнання осіб за фотознімками, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_10 впізнав та вказав на осіб які вимагають в нього грошові кошти; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в тому числі протоколами про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, відповідно до яких зафіксовані факти вимагання у потерпілого ОСОБА_10 грошових коштів; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Санкція ч.4 ст.189 КК України передбачає призначення покарання у виді у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, тобто вказане кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином.

Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, всі обставини у кримінальному провадженні не встановлені, речові докази не дослідженні.

За таких обставин, зважаючи на те, що санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 передбачає призначення покарання лише у виді позбавлення волі, стадію розслідування даного кримінального провадження, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, прихожу до переконання про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України а саме, що підозрюваний може намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, у цьому кримінальному провадженні; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей і документів, які мають значення для даного кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Відтак, слідчий суддя, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, не знайшов підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відтак, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло за місцем проживання підозрюваного цілодобово, у межах строку досудового розслідування.

Таким чином, з урахуванням положень ст.ст.177, 178, 183 КПК України, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_11 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За таких обставин, взявши до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, у відповідності з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням відповідних обов`язків, а саме:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Вважаю, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування, а саме по 20.03.2024 року включно.

Виходячи із вищезазначеного, та керуючись ст.ст.177, 178,181,183,196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово та покласти на останнього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Ухвала діє по 20 березня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1