Провадження № 1-кс/686/9161/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представників власника майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0003766 від 25.10.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, про арешт на спеціалізований вантажний автомобіль марки «КРАЗ 255», д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання начальнику Летичівського лісопункту ОСОБА_6 , транспортний засіб зберігається по вул. Юрія Савіцького 54/1, смт. Летичів, Хмельницького р-ну., з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування власником (представником власника) ДП «Летичівське лісове господарство», місце реєстрації: вул. Юрія Савіцького 54/1, смт. Летичів, Хмельницького р-ну., згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.01.2017.

В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначив, що 25 жовтня 2023 року близько 10.00 години в смт.Летичів по вулиці Чорновола поблизу магазину "Серце Лева", водій автомобіля "КРАЗ"д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_7 , 1974 р.н., житель смт.Летичів працює водієм в "Летичівський лісгосп", здійснюючи початок руху проявив неуважність та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , 1944 р.н., місцеву жительку, яка переходила проїзджу частину дороги в невстановленому місці справа наліво. Внаслідок ДТП, ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозгу, ЗЧМТ, перелому 3,4 ребра справа та каретою ШМД госпіталізована до Летичівської БПЛ.

25.10.2023 кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003766 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України.

25.10.2023 після огляду, спеціалізований вантажний автомобіль марки «КРАЗ 255», д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі ч. 5 та 7 ст. 237 КПК України, вилучено та передано на відповідальне зберігання начальнику Летичівського лісопункту ОСОБА_6 , транспортний засіб буде зберігатися по вул. Юрія Савіцького 54/1, смт. Летичів, Хмельницького р-ну.

25.10.2023 винесено постанови на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання спеціалізованого вантажного автомобіля марки «КРАЗ 255», д.н.з. НОМЕР_1 , речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як вони являється матеріальним об`єктом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, з метою збереження речового доказу.

В ході досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні встановлено, що саме за участю спеціалізований вантажний автомобіль марки «КРАЗ 255», д.н.з. НОМЕР_1 , мала місце дорожньо-транспортна пригода в результаті якої отримала тілесні ушкодження гр. ОСОБА_8 , 1944 р.н.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.01.2017, власником спеціалізованого вантажного автомобіля марки «КРАЗ 255», д.н.з. НОМЕР_1 , ДП «Летичівське лісове господарство», місце реєстрації: вул. Юрія Савіцького 54/1, смт. Летичів, Хмельницького району.

Слідчий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений телефонограмою.

Представники власника майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що автомобіль марки «КРАЗ 255», д.н.з. НОМЕР_1 справний та пройшов обов`язковий технічний огляд, так як перебуває на балансі ДП «Летичівське лісове господарство», слідів від дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб не містить.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд зобов`язані перевіряти підстави для арешту майна.

Клопотання прокурора є необґрунтованим, лише містить припущення, що може виникнути необхідність у проведенні автотехнічної експертизи, експертизи технічного стану спеціалізованого вантажного автомобіля марки «КРАЗ 255», д.н.з. НОМЕР_1 , комплексної судово-медичної, транспортно-трасологічної експертизи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У клопотанні відсутні обґрунтування необхідності збереження транспортного засобу та встановлення заборони його користування та відомості про пошкодження автомобіля, виявлені після дорожньо-транспортної пригоди, які би обумовлювали зазначену у клопотанні необхідність забезпечити збереження транспортний засіб у вяивленому на час дтп стані, неможливість доказування у кримінальному провадженні, з огляду на те, що майно, яке належить державному підприємству, буде втрачене.

Указані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості визначити правовий статус майна, значення його для кримінального провадження та вирішити питання про його арешт і мають бути усунуті.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Зазначені недоліки клопотання мають бути усунуті прокурором.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0003766 повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя