Справа №534/1063/22
Провадження №1-кп/534/23/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000257 від 17.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 310 КК України,

у с т а н о в и в :

У провадженні Комсомольського міського суду Полтавської області перебуває вищевказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 310 КК України.

Згідно обвинувального акту, навесні 2022 року ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне вирощування конопель, не маючи встановленого законом дозволу, на території свого домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у заздалегідь підготовлених лунках посіяв насіння конопель, з метою їх вирощування для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне вирощування конопель ОСОБА_4 , не маючи встановленого законом дозволу для проведення даної діяльності, достовірно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прополов землю на вказаній ділянці, на якому зійшли рослини конопель, які поливав та удобрював для їх кращого росту, тим самим незаконно вирощував рослину роду коноплі в кількості 170 рослин.

Також, ОСОБА_4 , перебуваючи на городі домоволодіння за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виявив кущ рослини роду коноплі, після чого у нього виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та подальше зберігання наркотичних засобів, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, відокремив листя від стовбуру конопель, чим незаконно придбав наркотичний засіб. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_4 переніс придбаний ним наркотичний засіб до приміщення одної із споруд за місцем свого проживання, що розташоване за адресою : АДРЕСА_1 , де висушив його та зберігав, для подальшого вживання, без мети збуту.

Отже, місцем вчинення кримінального правопорушення є населений пункт село Салівка, Кременчуцького району, Полтавської області, що відноситься до територіальної юрисдикції Кременчуцького районного суду Полтавської області.

Судом поставлено на обговорення питання щодо направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 310 КК України до Полтавського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти передання кримінального провадження до Полтавського апеляційного суду для визначення підсудності.

Захисник обвинуваченого заперечувала та просила розглянути кримінальне провадження та обрати покарання у вигляді іспитового строку терміном на один рік.

Відповідно до ч.1 ст.32 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Суд вказує, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати провадження щодо конкретної справи. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ такий суд має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.

У п.24 рішення ЄСПЛ від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказується про те, що фраза «встановлений законом» стосується не лише правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У спільній окремій думці у цій справі суддів П. Лоренцена та ОСОБА_6 , з якою погодилася суддя ОСОБА_7 , мовиться, що буквальне тлумачення формулювання «встановлений законом» приводить до думки, що вимагається правова підстава для існування та організації суду виключно із визначенням питань, які підпадають під його юрисдикцію.

У справі «Занд проти Австрії» Комісія зазначається, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

У цьому контексті суд наголошує, що за змістом ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд наголошує, що у системному аналізі ст.34 КПК України вбачається право суду направити кримінальне провадження до апеляційного суду для визначення підсудності незалежно від стадії розгляду справи на якій у суду який розглядає справу виникли обставини передбачені ч.1 ст.34 КПК України.

У цьому контексті суд наголошує, що з урахуванням принципу безпосереднього дослідження показань свідків, потерпілого, письмових доказів (ст.23 КПК України) у суду виникли сумніви щодо підсудності даного кримінального провадження лише на стадії судового розгляду справи.

Крім того, відповідно до п.6 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності, тому питання щодо дотримання правил підсудності є визначальним.

У відповідності до приписів ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.2 ст.34 Кримінального процесуального кодексу України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо направлення кримінального провадження до Полтавського апеляційного суду для вирішення питання про передачу кримінального провадження за територіальною підсудністю іншому місцевому суду Полтавської області.

Керуючись ст.32, 34 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 310 КК України,

направити до Полтавського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ