Провадження №1-в/369/324/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням провідного інспектора Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1020 гривень, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.05.2021 несплачену суму штрафу замінено на покарання у виді громадських робіт строком на 60 годин,

про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2023 провідний інспектор Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням відносно ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання.

У судове засідання засуджений та представник органу пробації не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду подання відповідно до вимог частини п`ятої статті 539 КПК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2018 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1020 гривень.

В подальшому, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.05.2021 несплачену суму штрафу замінено на покарання у виді громадських робіт строком на 60 годин.

Також встановлено, що після ухвалення відносно ОСОБА_4 вказаного вище вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2018, останній був засуджений:

- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18.11.2020 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та було вчинене 04.03.2020, тобто після ухвалення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2018;

- вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2023 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, які відносяться до категорії нетяжких злочинів та були вчинені в період часу з 01.05.2020 по 05.06.2020, тобто після ухвалення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2018,

- вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.06.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке було вчинено 29.05.2020, тобто після ухвалення вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 21.05.2018, та відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Так, статтею 80 КК передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано зокрема у строк 2 роки в разі засудження до покарання, менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вказана стаття кримінального закону передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Крім того, ч. 3 ст. 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

У частині ч. 4 ст. 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише в тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання щодо вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід установлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання під час застосування ч. 3 ст.80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Аналогічна правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №201/604/20, від 21 листопада 2022 року у справі №754/17643/21.

Як вбачається з матеріалів подання, строк виконання вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2018 переривався у зв`язку з вчиненням ОСОБА_4 нових злочинів, останній з яких вчинено 05.06.2020.

Разом із тим, під час судового розгляду, не встановлено фактів вчинення ОСОБА_4 нових злочинів після 05.06.2020.

В свою чергу, у матеріалах подання та особовій справі № 92/ГР/2021 вбачається, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України не притягувався, матеріали провадження не містять даних про його ухилення від відбування покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2018, а тому відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування ч.3 ст.80 КК України.

З наведеного слідує, що дворічний строк давності виконання вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2018 має відраховуватися з 05.06.2020 та зважаючи на невчинення ОСОБА_4 нових злочинів після вказаної дати, цей строк закінчився 05.06.2022.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2018, суд приходить до висновку, що подання Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 539 КПК України, ст. 80 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2018 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Особову справу № 92/ГР/2021 повернути до Бучанського районного відділу №2 філії ДУ «Центр пробації» в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Судд я ОСОБА_1