Справа № 694/3001/23 провадження №1-кс/694/1014/23
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

21.12.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника відділення розслідування злочинів скоєних проти життя і здоров`я особи слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001609 від 19.12.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 22.06.2011 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 187, 69, ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 122, 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

- 11.03.2021 Черкаським районним судом Черкаської області за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 років 6 місяців, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано 1 день за 2 дні позбавлення волі в період з 05.01.2016 по 21.05.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 23.11.2022, невідбутий строк 3 місяці 8 днів;

- 19.12.2023 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт; судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, -

з участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Начальник відділення розслідування злочинів скоєних проти життя і здоров`я особи слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майор поліції ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001609 від 19.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Фабула правопорушення: 18.12.2023 до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ПОГ Звенигородського РВП капітана поліції ОСОБА_8 про те, що в АДРЕСА_1 у приміщенні літньої кухні, на підлозі ним виявлено труп ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 з численними тілесними ушкодженнями на голові та тулубі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше

судимий 18.04.2019 Черкаським районним судом Черкаської області за п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.122, ч.2 ст.185, ст.70 ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців, 18 грудня 2023 року в період часу з 19 год. по 23 год., перебуваючи в будинку своїх батьків, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після спільного розпиття спиртних напоїв із своїм рідним братом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході виниклої сварки, що виникла на ґрунті словесних образ, вчиняючи праворушення пов`язане з домашнім насильством, тобто діяння фізичного насильства, що вчиняються в сім`ї в межах місця проживання між родичами відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII, умисно наніс 3 удари дерев`яним предметом схожим на биту по голові зверху та 3 удари битою по нижній частині спини ОСОБА_9 , в результаті чого ОСОБА_9 впав на ліжко, звідки згодом перемістився на підлогу у вказаній кімнаті, де і помер.

Внаслідок нанесених ОСОБА_6 ударів дерев`яним предметом ззовні схожим на биту, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, не сумісні з життям. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №273 від 19.12.2023 смерть ОСОБА_9 настала внаслідок шоку, поєднаного з травмою тулуба, голови та кінцівок.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

19.12.2023 підозрюваний ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

З урахуванням зібраних по провадженню доказів, 19.12.2023 ОСОБА_6 оголошено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах.

Крім того слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжке умисне кримінальне правопорушення, що відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому є підстави вважати, що під острахом кримінальної відповідальності усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнути кримінальної відповідальності, з високою ймовірністю може здійснювати незаконний вплив на свідків, враховуючи, що останній з деякими свідками які є ключовими у кримінінальному провадженні особисто знайомий, шляхом вмовляння чи залякування свідків, здійснення на них психологічного тиску, або погроз їм застосування фізичною розправою з метою зміни показів на його користь тощо.Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 є особою, яка раніше неодноразово судима за вчинення злочинів, не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, основним джерелом його доходів є продовження злочинної діяльності, що вказує на його підвищену суспільну небезпеку, а тому є підстави вважати, що без обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги вище викладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, репутації та характеристики підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного

заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме: - дані протоколу огляду місця події, в ході якого ОСОБА_6 добровільно видав одяг, в якому вчиняв злочин зі слідами речовини бурого кольору від 19.12.2023;- дані протоколу огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 від 19.12.2023;- дані показань свідка ОСОБА_10 від 19.12.2023 року;- дані показань свідка ОСОБА_11 від 19.12.2023 року;- інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Надаючи оцінку ризикам наведеним у клопотанні слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Суд вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності вказаних ризиків слідчий суддя приходить до наступного.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України), у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_6 знайомств, зв`язків, обізнаності про осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, щодо існування цього ризику.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення слідча суддя виходить з встановлених вище ризиків впливу ОСОБА_6 на свідків, що може бути вчинений шляхом примушування їх до відмови від давання показань, а також до давання завідомо неправдивих показань шляхом вмовлянь, описаний вище вплив містить ознаки самостійного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

Крім того слідча суддя вважає, що даний ризик також грунтується на тому, що ОСОБА_6 є раніше неодноразово судимою особою за вчинення кримінальних правопорушень проти проти життя життя та здоров`я особи та проти власності, перебував у місцях позбавлення волі, після умовно-достроково звільнення від відбування покарання з невідбутим строком, правильних висновків для себе не зробив та від вчинення нових кримінальних правопорушень не відмовився, відтак існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Отже зазначений ризик є доведеним.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відтак, слідчим суддею враховано, що підозрюваний не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, та вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Крім того судом враховано, що підозрюваний вчинив інкриміноване йому правопорушення в умовах воєнного стану на

території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 є тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є характер вчинення і підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, та суспільний резонанс, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація і характеристики обвинуваченого, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів на думку суду не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини, а тому підстав для застосування застави слідчий суддя не вбачає.

Керуючись вимогами ст.ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання начальника відділення розслідування злочинів скоєних проти життя і здоров`я особи слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,у кримінальному провадженні № 0001609 від 19.12.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з 19.12.2023 р. з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Виконання даної ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні, а контроль за її виконанням на прокурора.

Строк дії ухвали до 16.02.2024 включно.

Копію ухвали вручити слідчому, начальнику установи, де підозрюваний утримується під вартою для виконання, а також прокурору, підозрюваному для відому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 26.12.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1