233 Справа № 229/4228/21
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
23 жовтня 2023 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, вдівець, який на час інкримінованого діяння працював охоронцем ТОВ «Аргус», має на утриманні неповнолітніх дітей 2007 р.н. та 2013 р.н, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2023 року головуючим для розгляду кримінального провадження визначено ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні звернулась до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» на 60 днів, зважаючи на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати. Наполягала, що більш м`які заходи забезпечення кримінального провадження не будуть дієвими. Свою позицію обґрунтував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Також вважала можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні. Заперечувала з приводу клопотання захисника посилаючись на тяжкість інкримінованого правопорушення, вважала недоцільним обирати цілодобовий домашній арешт, оскільки такий вид запобіжного заходу не забезпечить процесуальної поведінки обвинуваченого.
Обвинувачений в судовому засіданні, після роз`яснення головуючим суддею права здійснювати розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого зазначеного клопотання не заявив. Щодо вирішення питань підготовчого судового засідання погодився з думкою захисника.
Захисник у підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо можливості призначення судового розгляду. Щодо запобіжного заходу звернув увагу суду, що ризики на які посилається прокурор недоведені, звернув увагу суду, що раніше обвинувачений перебував на домашньому арешті та не вчиняв спроб ухилитись від правоохоронних органів. Додав, що обвинувачений понад 1,5 року перебував під вартою під час апеляційного розгляду, проте за вказаний час жодних дій за його участю не відбувалось. Через тривалий час знаходження під вартою без судового рішення вважав можливим застосувати до нього домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив застосувати до нього домашній арешт, вказуючи на невинуватість в інкримінованому злочині.
Суд, вислухавши учасників судового провадження та вивчивши клопотання прокурора та сторони захисту дійшов такого висновку.
З приводу призначення справи до розгляду.
Під час підготовчого судового засідання угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.
Таким чином, наявні достатні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Щодо клопотання про обрання запобіжного заходу.
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 20 травня 2021 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , споживав спиртні напої разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В процесі вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 направилась до туалету, який розташований на подвір`ї вищевказаного домоволодіння. В той же день, тобто 20 травня 2021 приблизно о 22 годині 30 хвилині ОСОБА_4 направившись до дружини спитав, чи все в неї добре, побачив, що остання розмовляла с кимось по мобільному телефону, вирішивши що його дружина розмовляла з коханцем, на ґрунті ревнощів, почав сварку з дружиною. Далі, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті ревнощів до дружини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почав наносити удари рукою зігнутими у кулак та ногами (не менш 10 ударів) по голові, тулубу та кінцівках. Далі взявши до рук цеглу, яка знаходилась неподалік нього, наніс цеглою не менше 6 ударів по голові, тим самим спричинивши тілесні ушкодження не сумісні з життям, що спричинило смерть ОСОБА_6 , яка згідно з висновком СМЕ № 116 від 01.07.2021 настала 20 травня 2021 приблизно в період з 19 годин 45 хвилин до 22 годин 45 хвилин.
В результаті противоправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 заподіяні наступні тілесні ушкодження: шість забитих ран тім`яно потиличної області волосистої частини голови з масивними крововиливами в м`які покрови, відкритий перелам основи та склепіння череп, множині синці з припухлостями і синці з осадженням обличчя, перелом кісток носу, забита рана правої вушної раковини з синцем, забита рана верхньої губи з синцем і припухлістю, травматичній субдуральний крововилив в тім`яно потилично скроневих області і субарахноїдальний крововилив в тім`яних областях обох півкуль головного мозку, які знаходяться на базальні поверхні, крапкові крововилив в речових головного мозку, садно задньої поверхні шиї, синець правого плеча, синець правого передпліччя, синці тільної поверхні лівої кісті, клапоть подібна рана третього пальця лівої кисті, згідно висновку СМЕ № 116 від 01.07.2021, від яких остання померла. Всі ушкодження утворились при житті або в момент настання смерті, окрім синця правого плеча і правої молочною залози, які утворились за декілька діб до смерті) від багатократних (на волосистій частині голови не менше 6, на обличчі не менше 10) дій тупим предметом або предметами з такими властивостями та не виключається що таким предметом була цеглина.
Ушкодження голови і обличчя оцінюються в сукупності, і мають ознаки (небезпеки для життя) тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_6 стоїть в прямому причинному зв`язку з тупою відкритою травмою голови і обличчя, що супроводжувалась переломом кісток склепіння і основи черепа, крововиливами під тверду та м`які мозкову оболонки, крововиливами в речовину головного мозку і його шлуночки, набряком мозку.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду від 13.09.2023 вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.12.2021 стосовно ОСОБА_4 скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції, у зв`язку з чим виникла необхідність у обранні запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі, вважає за доцільне обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- ризик переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, може бути визнане обвинуваченим ОСОБА_4 більш небезпечним, ніж втеча. Останній проживає неподалік зони бойових дій, у зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний розгляд кримінального провадження у суді.
- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що свідки надали під час досудового розслідування показання, що свідчать про причетність ОСОБА_4 до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення. Також, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя особи, то перебуваючи на свободі, останній може змусити свідків змінити показання на свою користь шляхом здійснення незаконного впливу на останню.
Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_4 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом на теперішній час не встановлено.
Більш м`який запобіжний захід, на переконання суду, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам. Суду не надано відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, захисником не надано доказів щодо неможливості перебування обвинуваченого під вартою за станом здоров`я, а тому у задоволенні клопотання захисника, щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово слід відмовити.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, тоді як клопотання захисника задоволенню не підлягає.
Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 314-316, 177, 182, 183, 372, 395 КПК України, суд
Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні обвинуваченого та захисника.
Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити, у клопотанні обвинуваченого та захисника щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» строком на 60 діб до 21 грудня 2023 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Копію ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» для організації виконання.
На ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу обвинуваченим, захисником, прокурором може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Суддя: ОСОБА_1