Номер провадження: 11-сс/813/1855/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

09 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000891, внесеного до ЄРДР 18.08.2022 року,

установив:

08.11.2023 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 12.10.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , подана ним через канцелярію ДУ «Одеський слідчий ізолятор» 03.11.2023, в якій останній зауважує на тому, що зазначеною ухвало йому продовжено строк тримання під вартою до 15.11.2023 року, однак, копія вищезазначеного судового рішення невручена. На підставі наведеного просить, зобов`язати слідчого суддю Приморського районного суду м. Одеси надати копію вищезазначеного судового рішення та поновити строк на його апеляційне оскарження.

Дослідивши апеляційну скаргу, суддя-доповідач доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_3 з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Так, статтею 396 КПК України встановлені вимоги, яким повинна відповідати апеляційна скарга яка подається до суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач звертає увагу, що суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення у межах апеляційної скарги.

Апеляційна скарга - це документ, який сприймається і оцінюється судом в цілому, враховуючи наведені в ній вимоги та їх обґрунтування. Від викладених в апеляційній скарзі формулювань, доводів і прохань залежать наслідки апеляційного розгляду. Саме тому до форми і змісту апеляційної скарги пред`являються жорсткі вимоги, недотримання яких призводить до наслідків, передбачених ст. 399 КПК України.

Так, статтею 396 КПК України встановлені вимоги, яким повинна відповідати апеляційна скарга, яка подається до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, серед іншого, зазначається вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Приписами ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Тобто, згідно з вимогами п.4 ч. 2 ст. 396 КПК України, посилаючись в апеляційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, апелянт має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.

В порушення вищевикладених вимог кримінального процесуального закону, в апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_3 не зазначив у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та свої вимоги, що фактично позбавляє апеляційний суд визначити межі перегляду у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України.

Разом із тим, положеннями ст. 422 КПК України, які визначають порядок перевірки ухвал слідчого судді, не врегульовано порядок дій судді-доповідача у випадку встановлення невідповідності апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді вимогам кримінального процесуального закону.

При цьому, вимогами ч. 1 ст. 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Отже, ч. 1 ст. 399 КПК України прямо передбачає, що таке процесуальне рішення як залишення скарги без руху застосовується до апеляційних скарг на вирок чи ухвалу суду першої інстанції.

Разом із тим, діючим КПК України, передбачені особливості апеляційної перевірки ухвал слідчих суддів, зокрема, спрощений порядок подачі апеляційної скарги, обмежені строки щодо розгляду апеляційної скарги, невідкладність у вирішенні питань про відновлення порушених прав і свобод заінтересованих осіб, що унеможливлює прийняття такого рішення, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів.

В цьому контексті апеляційний суд приймає до уваги правову позицію, викладену в постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 18.11.2019 у справі №686/24639/17 (провадження №51-5496кмо18), відповідно до якої під час апеляційного перегляду рішень слідчих суддів апеляційний суд не вправі ухвалювати рішення про залишення апеляційної скарги без руху та про її повернення, якщо особа не усунула недоліків, оскільки положення ст. 398 КПК України, ч.ч. 1, 2 та п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України застосовуються до апеляційних скарг, поданих на судові рішення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 392 КПК України (вироки або ухвали суду 1-ої інстанції).

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Враховуючи неможливість залишення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді без руху у разі її невідповідності вимогам ст. 396 КПК України, суддя-доповідач, з урахуванням вищевикладених положень кримінального процесуального закону та судової практики, вважає за необхідне застосувати в даному випадку аналогію права, зокрема, вимоги ч. 3 ст. 399 КПК України та повернути підозрюваному ОСОБА_3 його апеляційну скаргу як таку, яка не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

На підставі вимог ч. 7 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 370, 395, 399, 404, 405, 419, 422, 532 КПК України, суддя - доповідач

постановив:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000891, внесеного до ЄРДР 18.08.2022 року, повернути ОСОБА_3 у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 396 КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту прийняття судового рішення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2