Справа № 182/3680/23
Провадження № 1-кп/0182/988/2023
У Х В А Л А

Іменем України

про призначення до судового розгляду та зміну запобіжного заходу

21.09.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом №0000801 від 15.09.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Історія судового провадження та позиції сторін кримінального провадження

1.До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

2.Ухвалою від 31.07.2023 було призначено підготовче судове засідання на 21 вересня 2023 року.

3.Під час підготовчого судового засідання на виконання вимог ч.3 ст.314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) було поставлено питання про призначення обвинувального акта до судового розгляду.

4.Прокурор ОСОБА_4 просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні із викликом сторін кримінального провадження. Також, під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, впливу на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

5.Сторона захисту кримінального провадження вважала за можливим призначити справу до судового розгляду з викликом сторін кримінального провадження, розгляд здійснювати одноособово суддею у відкритому судовому засіданні. Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання, просив запобіжний захід змінити на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , власником житла є батько, який не заперечував проти встановлення домашнього арешту за цією адресою. Позицію обвинуваченого підтримав захисник ОСОБА_5 зазначивши, що шкода потерпілій відшкодована, обвинувачений не заперечую проти обставин справи та зміна запобіжного заходу на домашній арешт сприятиме швидкому розгляду справи, також послався на практику ЄСПЛ.

6.Прокурор заперечив проти клопотання сторони захисту та наполіг на задоволенні заявленого ним клопотання про продовження строку тримання під вартою.

7.Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, до суду подано заяву про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду за її відсутності, моральних та матеріальних претензій не має, шкода їй відшкодована, просила не позбавляти волі ОСОБА_3 .

8.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд враховує таке.

Щодо вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу

9.Згідно з вимогами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

10.Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.07.2023 щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.09.2023 включно із можливістю внесення застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

11.Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

12.При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення/зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

13.Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

14.Суд, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

15.Суд звертає увагу на те, що наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути ретельно перевірено, існування ризиків негативної поведінки особи чітко наведені та проаналізовано питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу.

16.При цьому, слід зауважити на позиції Європейського Суду з прав людини, яка, згідно з ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, є частиною національного законодавства, щодо підходу до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як протягом досудового слідства, так і судового розгляду, яке ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання в право особи на свободу (справа «Руденко проти України»).

17.В контексті п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п.60 рішення у справі «Єлоєв проти України»), після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду), навіть, обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду, в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

18.Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинне носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

19.Національне законодавство у вигляді змісту положень ч.3 ст.199 КПК України і, зокрема, ст.315 КПК України, накладають на суд обов`язок перевірити усі складові, з якими закон пов`язує вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

20.Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою, що слідує з усталеної практики Європейського суду з прав людини (справа «Тодоров проти України»).

21.Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (справа «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа «Бакчиєв проти Молдови»).

22.Ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду, поряд із наявністю місця реєстрації, проживання та його соціальних зв`язків, що встановлено і органом досудового розслідування, і судом, хоча й існує, однак, зі сплином часу є малоймовірним.

23.Також, не достатньо обґрунтованим для продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризик щодо незаконного впливу на свідків та потерпілого, оскільки такий незаконний вплив прокурором, на думку суду, не доведений і ґрунтується лише на декларативних заявах щодо можливості такої поведінки обвинуваченого та не зазначено у який спосіб можливий такий вплив, а відповідно до ст.55,66 КПК України, свідки та потерпіла мають право на забезпечення їх безпеки у передбачених законом випадках.

24.Також прокурором не доведено ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та відповідно не надано доказів чи даних які могли б про цей ризик свідчити.

25.Таким чином, керуючись принципом верховенства права та враховуючи недоведеність прокурором продовження існування ризиків, які були враховані при обранні запобіжного заходу, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному кримінальному проваджені щодо обвинуваченого є неспівмірним меті заходу.

26.У даному кримінальному провадженні, зваживши всі обставини у їх сукупності, в тому числі, і відомості щодо особистості обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що запобігти ризикам переховування, вчинення незаконного впливу на свідків та потерпілу, вчинення іншого кримінального правопорушення можливо шляхом застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

27.При цьому, покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в умовах здійснення нагляду з боку працівників поліції надасть додаткових гарантій дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки та покладеного обов`язку явки до суду.

28.Отже, клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід відмовити за відсутності достатніх підстав.

Щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду

29.Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст.314 КПК України.

30.Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

31.Дане кримінальне провадження підсудне Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

32.Судовий розгляд, з урахуванням засад гласності та відкритості судового провадження, необхідно здійснювати відкрито.

33.З метою підготовки до розгляду судом виконані вимоги ст.315 КПК України.

34.Цивільний позов потерпілою не заявлено.

35.Інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

36.Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд.

Керуючись статтями 177, 183, 314-317, 371, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в залі Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області №13 на 28 вересня 2023 року о 14 годині 00 хвилин, за участі учасників судового провадження.

2.В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

3.В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - відмовити.

4.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

5.Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , на строк не більш ніж на 60 (шістдесят) днів, до 17 листопада 2023 року включно.

6.Покласти на ОСОБА_3 на строк до 17 листопада 2023 року включно наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця фактичного проживання ( АДРЕСА_2 ), без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

7.Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебуває під цілодобовим домашнім арештом, покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

8.Роз`яснити учасникам судового провадження про можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

9.Виконання ухвали покласти на відділення поліції Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого.

10.Звільнити ОСОБА_3 з-під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 25.09.2023.

Суддя: ОСОБА_1