Справа № 727/6537/23
Провадження № 1-кп/727/340/23
13 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
секретар судових засідань ОСОБА_2
сторін кримінального судового провадження:
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника в інтересах обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду 4 м. Чернівці клопотання від 06.10.2023 року прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосованого відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
В суд 06.10.2023 року процесуальним прокурором ОСОБА_3 скеровано клопотання про продовження застосованого відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обгрунтування заявленого клопотання, прокуроро посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України. У відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, на даний час на думку прокурора є ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність продовження застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і такі, що зумовлені необхідністю запобіганням спробам обвиунваченого - переховуватися від суду, як на території України, так і за її межами із урахуванням тяжкості вчиненого злочину та передбаченого у разі засудження суворого покарання, із урахуванням і того, що закордонний паспорт для виїзду і вЇзду з території України в обвиунваченого вилучено не було; - незаконно впливати на свідка ОСОБА_6 , який не допитаний в судовому засіданн; - вчиняти нові кримінальні правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, відсутності міцних соціальних зв`язків, тяжкості вчиненого особливо тяжкого злочину, того, що раніше ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак, в силу вимог ст. 89 КК України являється не судимим; просив, клопотання задовольнити та в силу положень ч.4 ст. 183 КК України, з огляду на вчинений особливий злочин у сфері обігу наркотичних засобів психотропних речовин і їх аналогів та прекурсорів, просив не визначати обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Заслухавши позицію прокурора який в засіданні повністю підтримав доводи клопотання, думку обвинуваченого, який заперечував проти клопотання прокурора, а також вислухав думку захисника ОСОБА_5 , яка просила копотання задвоольнити частково і застосоувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, суд зважає на наступне.
Згідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців і дана норма закону, регламентується, виключно порядком дій щодо пропозиції сторонам надати свої клопотання, зокрема клопотання сторони обвинуваченого, захисту.
Статтею 183 ч.1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою продовження застосованого судовм запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі докази про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, особу обвиунваченого (а саме: вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність в обвиунваченого місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується, тощо).
01.02.2023р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.
27.03.2023р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.05.2023р.. 25.05.2023р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.06.2023р..
Першим заступником керівника Чернівецької обласної прокуратури 21.03.2023 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 01.05.2023.
25.04.2023р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці продовжено строк досудового розслідування до 5 місяців, а саме до 01.07.2023.
12.06.2023р. ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.
Застосваний до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом продовжувався. Термін дії його спливає 20.10.2023 року. Розгляд справи не завершено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.
Згідно із ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину передбаченого ч.3 ст. 307 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, а отже, будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Судом установлено і те, що наявний в обвинуваченого закордонний паспорт не вилучався; даного стороною захисту не заперечувалося.
При цьому, судовий розгляд кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для розгляду провадження - не завершено допит свідка, обвиунвачений не надав в засіданні показів.
Також суд враховує, і те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.
Тому суд, вважає, що тяжкість обвинувачення, хоча й не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою.
На підставі наведеного, суд переконаний у необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки прокурором доведені обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі. Дане не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи сторони захисту про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурора встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою та встановлена наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання та подальшого продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не наведено.
Суд, при цьому, наголошує, що на даній стадії не вправі вдаватися у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 дій та давати оцінку обґрунтованості обвинувачення, оскільки остаточна оцінка доведеності обвинувачення у відповідності до вимог закону, буде дана лише за наслідками судового розгляду справи в суді першої інстанції, за результатами повного дослідження всіх доказів.
Даних про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, який унеможливлював би продовження застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 1122 від 21 листопада 2012 року затверджено Порядок надання екстреної медичної допомоги особам, узятим під варту або яким призначено покарання у виді позбавлення волі, за яким визначеним особам безперешкодно надається медична допомога в закладах охорони здоров`я за специфікою захворювання за встановленим порядком, їх доправлення до них та госпіталізація.
Враховуючи, що матеріали кримінального провадження не містять даних щодо тяжкості захворювань та стану здоров`я обвинуваченого та за вказаним порядком ОСОБА_4 не позбавлений можливості отримувати належну медичну допомогу, у зв`язку з чим, стан здоров`я обвинуваченого не може бути визначальним для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший.
Ураховуючи викладене, суд вважає, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які у сукупності з іншими встановленими обставинами виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, тому підстави для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , під вартою наявні та актуальні, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним, оскільки саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який ранішге притягувався до кримінальної відповідальності, має належні соціальні зв"язки, який не має відповідного заробітку (доходу) так як не працює, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Згідно усталеної практики Європейського суду (рішення в справі "Харченко проти України"), при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом має бути розглянута можливість застосування до особи інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно з п.5 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 369-372 КПК України, суд, -
Клопотання від 06.10.2023 року прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.
Продовжити, застосований відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном дії до 60 діб, - до 11 грудня 2023 року, без визначення альтернативного запобіжного заходу застави.
Копію ухвали вручити стороні обвинувачення та стороні захисту.
Ухвала суду підлягає оскарженню до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1