Справа №577/6371/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/729/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у режимі відеоконференції у залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області м. Конотоп с. Підлипне, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , в яких:

- обвинувачений просить вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 листопада 2022 року, ухвалений відносно нього - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд;

- захисник просить вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 листопада 2022 року змінити та пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування ОСОБА_7 покарання рахувати з 11 листопада 2021 року - з часу його затримання.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 листопада 2021 року.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 посилається на те, що суд ухвалюючи вирок, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначив йому надто суворе покарання. Судом не було враховано обставина, яка може пом`якшити покарання, а саме наявність на утриманні малолітніх дітей 2010 та 2012 року народження.

На думку апелянта, покарання, яке було призначено йому судом не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_8 посилається на те, що оскаржуваний вирок є надто суворим. Так, суд не відніс до обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, наявність у обвинуваченого на утриманні неповнолітніх дітей, які зареєстровані за його місцем проживання та жили разом з ним та його матір`ю.

Також судом не достатньо враховані обставини, за яких було вчинено ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Обвинувачений вживав спиртні напої разом з ОСОБА_9 , з яким був у давніх дружніх стосунках. Із показань ОСОБА_7 наданих у судовому засіданні вбачається, що останній не бажав настання таких тяжких наслідків для потерпілого і навіть намагався по своєму надати йому допомогу, сам викликав поліцію та екстрену (швидку) допомогу. Крім того обвинувачений за допомогою своїх батьків відшкодував матері потерпілого витрати на поховання.

Згідно з вироком, 11 листопада 2021 року близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_7 разом з іншими особами перебував у гостях ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно вживали спиртні напої.

У подальшому, 11 листопада 2021 року близько 03 год., ОСОБА_9 разом із ОСОБА_7 пішли за місцем проживання останнього, за адресою АДРЕСА_1 , де разом продовжили розпивати спиртні напої.

11 листопада 2021 року близько 05 год., між ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного і наркотичного сп`яніння, викликаного вживанням амфетаміну та марихуани і ОСОБА_9 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник словесний конфлікт, викликаний невдоволенням ОСОБА_7 поведінкою ОСОБА_9 , який, як йому здалося, без його згоди намагався забрати баклажку із самогоном.

Під час конфлікту, з метою реалізації злочинного наміру, направлений на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 взяв у будинку дерев`яну биту та за її допомогою умисно наніс потерпілому на подвір`ї власного господарства, не менше чотирьох ударів у ділянку тулуба, дев`яти ударів у ділянку голови та шиї, а також тринадцяти ударів по верхнім та нижнім кінцівкам.

ОСОБА_7 заподіявши ОСОБА_9 тілесні ушкодження, залишив потерпілого лежати на подвір`ї господарства за адресою: АДРЕСА_1 , де його виявили інші особи.

У подальшому, ОСОБА_9 перенесли до житлового будинку ОСОБА_7 , де від отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 07 год. ОСОБА_9 помер.

Відповідно до висновку експерта № 322 від 17.12.2021 року смерть ОСОБА_9 настала внаслідок масивної крововтрати у черевну порожнину, викликаної травмою судин ніжки лівої нирки із повним їх відривом, а заподіяні ОСОБА_9 ушкодження лівої нирки у ділянці воріт із повним відривом судинного пучка (артерії і вени) перебувають у прямому причинному зв`язку із його смертю.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо про змісту оскаржуваного судового рішення та доводів поданих апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційні вимоги, думку прокурора, яка заперечувала щодо задоволення як апеляційної скарги обвинуваченого, так і апеляційної скарги захисника та просила залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 ніким не оспорюються, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обирати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Судова дискреція (судовий розсуд) є інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Поняття судового розсуду у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити менш суворий вид покарання або більш суворий в межах санкції статті. А у випадках, коли санкція статті передбачає тільки один вид покарання, суд наділений функцією обирати розмір цього покарання. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість призначення передбаченого законом покарання, яке б сприяло його меті та було достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , вказаних вимог суд першої інстанцій дотримався, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, щодо неправильного застосування до ОСОБА_7 закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні йому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України, не можуть вважатися обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря - нарколога КНП КМР «Конотопська ЦРЛ імені академіка М. Давидова» із діагнозом «Побутове пияцтво», за місцем проживання характеризується як особа схильна до вживання спиртних напоїв, щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, є складовими частинами однієї пом`якшуючої обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України; обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, зокрема, є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Сукупність указаних обставин привела суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про можливість призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 08 років 06 місяців. Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 121 КК України є умисним. Суд першої інстанції узяв до уваги послідовність та характер дій обвинуваченого, з урахуванням кількість нанесених ОСОБА_7 потерпілому ударів, та наслідків, які призвели до смерті ОСОБА_9 .

Обране ОСОБА_7 покарання повністю узгоджується з критерієм справедливості, правову позицію щодо якого висловив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004, зазначивши, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів. Підстав вважати його явно несправедливим колегія суддів не вбачає.

Твердження захисника та обвинуваченого про наявність у нього на утриманні неповнолітніх дітей не можуть підтверджуватися лише довідкою про місце їх фактичного проживання за адресою реєстрації ОСОБА_7 . Крім того, за словами самого обвинуваченого він ніде не працює, а тому стороною захисту не надано підтверджуючих доказів існування джерел доходу останнього, за рахунок яких він утримує своїх неповнолітніх дітей.

Не бажання обвинуваченого настання таких тяжких наслідків спростовується належними доказами, відповідно до яких вбачається, що потерпілому було нанесенню численні удари у ділянки тулубу, голови, шиї, та по верхнім і нижнім кінцівкам. Тобто ОСОБА_7 після нанесенню першого удару потерпілому не зупинив свої дії, а продовжував наносити удари у ділянки розташування життєво важливих органів людини, тим самими усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків та бажав їх настання, а також передбачав можливість настання у результаті заподіяння тяжких тілесних ушкоджень суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, але легковажно розрахував на їх відвернення.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений одразу не надав першу медичну допомогу потерпілому. А лише зателефонував у швидку, тоді коли потерпілий не проявляв ознаки життя, та після того, як він продовжував розпивати спиртні напої з іншими особами.

За таких обставин із врахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та умотивоване рішення, обставин для його скасування чи зміни, про що просили апелянти у поданих апеляційних скаргах, під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 404,405,407,418, 419 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 листопада 2022 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на цей вирок - без задоволення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту отримання копії даної ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4