КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5755/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами, з доповненнями прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, заміжньої, з вищою освітою, працюючої на посаді завідувача сектору оформлення документів Київського районного відділу ДМС України у м. Харкові, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваної ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року задоволено частково клопотання та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто по 21 год. 55 хв. 28 жовтня 2023 року включно.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, під вартою встановлено до 60 днів, тобто по 21 год. 55 хв. 28 жовтня 2023 року, включно.

Визначено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 187 880 грн (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрювану ОСОБА_8 у разі внесення застави, такі додаткові обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, до прокурора, слідчого судді та в суд, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин заздалегідь про це повідомляти посадовій особі чи органу, який здійснив виклик;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утриматись від позапроцесуального спілкування з особами, що перебувають у статусі підозрюваних в межах даного кримінального провадження;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України або на в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги. Прокурором також подано доповнення до апеляційної скарги.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі, з доповненнями просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_8 та застосувати до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000591 від 17.11.2022 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

В порядку ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України визначити підозрюваній заставу у 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000 гривень.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану у разі внесення застави такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, до прокурора, до слідчого судді та в суд, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин заздалегідь про це повідомити посадовій особі чи органу, який здійснив виклик;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватись від позапроцесуального спілкування особами, що перебувають у статусі підозрюваного в межах даного кримінального провадження;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_8 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями прокурор, зазначає, що в частині визначення розміру застави вказана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що обставини за яких підозрюваній слід визначити розмір застави понад визначену ст. 182 КПК України межу, не встановлені. Однак на думку сторони обвинувачення при цьому не враховано: обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваною у складі організованої злочинної групи; склад учасників організованої групи - співробітники правоохоронного органу; тривалість злочинної діяльності організованої групи; характеристика посади, яку обіймала підозрювана, яка визначається як відповідальна посада; розмір доходів від злочинної діяльності організованої групи, в отриманні яких підозрюються її учасники (приблизно 10 - 15 тис. гривень, щодня).

З урахуванням викладених обставин, які на думку обвинувачення, свідчать про виключний випадок, зазначений у ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначений слідчим суддею, є неспівставним з тяжкістю та обставинами кримінального правопорушення, та явно не здатний забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права та всупереч законним правам та інтересам підозрюваної ОСОБА_8 .

Також апелянт зазначає, що стороною обвинувачення не наведено доказів підозри ОСОБА_8 у скоєному злочині, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відсутні всі ознаки такої кваліфікуючої ознаки, як скоєння злочину організованою групою. Відсутні відомості про обернення ОСОБА_8 отриманих грошових коштів на свою користь, а так саме на користь третіх осіб, будь-які дані про вимагання ОСОБА_8 грошових коштів від отримувачів паспортів.

Крім того апелянт вказує на те, що кожний з епізодів являє собою окремий закінчений склад, не пов`язаний з іншими епізодами і інкримінується тільки двом конкретним особам. Доводи сторони обвинувачення про розподіл грошових коштів між підозрюваними є лише припущенням слідства, оскільки до матеріалів клопотання не додано доказів існування такого розподілу коштів, що також свідчить про відсутність у діях ОСОБА_8 кваліфікуючої ознаки, передбаченої ч. 3 ст. 28 КК України, таким чином апелянт вважає, що дії підозрюваної лише формально містять ознаки діяння, але через малозначність не становлять суспільної небезпеки.

Апелянт також зазначає про недотримання слідчим суддею вимог ст. 178 КПК України, а саме не взято до уваги, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, має гарну репутацію, за місце роботи характеризується виключно позитивно, користується авторитетом серед колег.

Крім того, сторона обвинувачення, у порушення вимог п.5 ч.1 ст. 184 КПК України, не виклала обставин, на підставі яких дійшла висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні, не навела посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини і не надала їх суду, а суд проігнорувавши зазначені вимоги кримінального процесуального закону задовольнив клопотання сторони обвинувачення.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду, був повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

З урахуванням викладеного, а також думки підозрюваної ОСОБА_8 та її захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , які не заперечували щодо проведення апеляційного розгляду у відсутності захисника ОСОБА_7 , колегія суддів прийшла до висновку про можливість проведення судового розгляду без участі останнього, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваної, які підтримали доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , просили її задовольнити, з наведених в ній підстав та заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, з доповненнями прокурора, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та підтримав вимоги апеляційної скарги, з доповненнями прокурора, просив її задовольнити, з наведених в ній підстав, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційних скаргах, з доповненнями сторони обвинувачення та захисту доводи, колегія суддів приходить до висновку, що вказані апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що в провадженні Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000591 від 17.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368; ч. 2 ст. 369?2 КК України.

30.08.2023 о 21 год. 55 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

31.08.2023 о 00 год. 30 хв. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

01.09.2023 слідчий 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України молодший підполковник юстиції ОСОБА_13 , за погодженням прокурора першого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотання у кримінальному провадженні за № 0000591 від 17.11.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 , підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: рапортами про виявлення кримінальних правопорушень; рапортами та матеріалами щодо виконання доручень, підготовленими оперативним підрозділом ГУ «Д» ДЗНД СБ України, в тому числі про встановлення в ході виконання доручення та проведення оперативно-розшукових дій ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; протоколами допитів свідків; протоколами проведених 30.08.2023 обшуків; протоколами огляду вилучених в ході проведення обшуків предметів, речей і документів, в тому числі грошових коштів-неправомірної вигоди; протоколом вручення грошових коштів, які надавалися як неправомірна вигода; протоколом за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій, на яких зафіксовані обставини одержання неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням; протоколом затримання від 30.08.2023; іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

На думку органу досудового розслідування, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_8 , є необхідним, з метою забезпечення виконання нею, покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання способам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, знищення, схову або спотворення будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того враховуючи, що ОСОБА_8 інкримінується вчинення тяжкого корупційного кримінального правопорушення та на думку сторони обвинувачення, вона своїми діями завдала збитків авторитету правоохоронних органів, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, орган досудового розслідування просив призначити розмір застави вище максимальної межі, визначеної законом для відповідного виду кримінальних правопорушень, тобто у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000 грн.

01.09.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено частково вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто по 21 год. 55 хв. 28 жовтня 2023 року включно. Одночасно визначено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 187 880 грн. (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень, з покладенням на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на останню у разі внесення застави, додаткових обов`язків, які визначено даною ухвалою.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_10 , до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 , підозри.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, колегія суддів вважає передчасними.

Застосовуючи відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваною кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, з`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_8 , на які послався слідчий у клопотанні, а прокурор під час судового засідання, слідчий суддя врахував, те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваної винуватою у вчиненні інкримінованих їй діянь.

З огляду на наведене у сукупності, слідчий суддя вважав, що в разі не застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існує обґрунтований ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Зазначений слідчим у клопотанні ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема вжиття підозрюваною заходів до формального відчуження або приховання належного майна на користь інших осіб, приховування доходів від злочинної діяльності, майна здобутого злочинним шляхом, не доведений стороною обвинувачення, оскільки вказане стосується призначення покарання та не впливає на вирішення питання щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою підозрюваної.

Отже, наведене у сукупності, а також характеризуючі дані про особу ОСОБА_8 беззаперечно свідчать про те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать ненастання встановлених судом ризиків.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваної, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останньої більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

При цьому, застосувавши до підозрюваної ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України визначив підозрюваній розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Всупереч твердженням прокурора, беручи до уваги обставини кримінального провадження, сімейний та майновий стан підозрюваної, рівень доходу, інші дані про особу підозрюваної, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав, що слід визначити заставу в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 187 880 грн (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, з метою гарантування виконання підозрюваною ОСОБА_8 покладених на неї обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом та запобігання існуючим ризикам. Такий розмір застави не буде завідомо неспроможним для підозрюваної та забезпечить ненастання існуючих ризиків.

Слідчим суддею не встановлені обставини, за яких підозрюваній слід визначити розмір застави понад максимальної межі, зазначеної у ст. 182 КПК України, як про це зазначав прокурор у клопотанні та не встановлено таких обставин колегією суддів під час апеляційного розгляду.

При цьому виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження захисника та прокурора, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, з доповненнями колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційних скарг, з доповненнями прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалуслідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційні скарги, з доповненнями прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4