УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2023 року /справа №759/1629/23/ в рамках кримінального провадження №0000595 від 20.10.2021 року,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2023 року /справа №759/1629/23/ в рамках кримінального провадження №0000595 від 20.10.2021 року.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2023 року накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:5577, що належить на праві власності ОСОБА_3 із забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій. При цьому, адвокат ОСОБА_4 вважає, що арешт слідчим суддею накладено необґрунтовано, оскільки ОСОБА_3 немає жодного відношення до кримінального провадження, та арешт його майна порушує його право власності, а відтак вказаний захід забезпечення кримінального провадження, який був застосований слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2023 року, слід скасувати.

01.12.2023 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про проведення судового розгляду у його відсутність, клопотання підтримує в повному обсязі з підстав наведених у ньому.

04.12.2023 року від прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000595 від 20.10.2021 року надійшов лист про проведення судового розгляду з розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2023 року, у його відсутність. Проти задоволення клопотання заперечує, обґрунтовуючи свої доводи тим, що наразі у кримінальному провадженні триває земельно-технічна експертиза, після проведення якої буде вирішено питання щодо скасування арешту.

Вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до постанови керівника Київської обласної прокуратури від 30.06.2023 року здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000595 від 20.10.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, доручено СУ ГУ НП в Київській області.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2023 року накладено арешт в тому числі, на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:5577, що належить на праві власності ОСОБА_3 із забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій.

Метою накладення арешту була наявність обґрунтованих підстав вважати, що вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також з метою збереження речових доказів та проведення судових експертиз.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Так, з ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2023 року вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту, слідчий суддя виходив з фактичних обставин кримінального провадження, а також того, що майно має ознаки речових доказів.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000595 від 20.10.2021 року, земельно-технічна експертиза щодо майна, на яке слідчим суддею 15.02.2023 року накладено арешт.

Таким чином, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, встановлено, що обставини, якими обґрунтовувався арешт, не перестали існувати, та застосуваннязазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та на даний час необхідним у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим суддею враховано, що відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2023 року /справа №759/1629/23/ в рамках кримінального провадження №0000595 від 20.10.2021 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя