Справа № 750/4660/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/674/23
Категорія - ч. 3 ст. 307 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000559 від 18 лютого 2023 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2023 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Удіне Італія, громадянина України, студента 4 курсу Харківського електромеханічного коледжу, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 6 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна за виключенням житла.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави 7 928 грн. 76 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що з корисливих мотивів, діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою через месенджер «Телеграм» про придбання з метою збуту психотропних речовин та наркотичних засобів.

У подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел на збут психотропних речовин та наркотичних засобів, на початку лютого 2023 року, отримав у вигляді закладки, яку забрав у м. Києві у невстановленому досудовим розслідуванні місці, особливо небезпечну психотропну речовину PVP, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та психотропну речовину амфетамін, які зберігаючи при собі, на маршрутному автобусі перевіз за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту.

18 лютого 2023 року ОСОБА_6 , розфасував психотропну речовину PVP та амфетамін в 93 пакунки, з яких 40 пакунків з психотропною речовиною амфетамін та не розфасований особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс залишив зберігати за місцем свого проживання, з метою подальшого збуту, а 6 пакунків збув шляхом розкладання закладок на ділянках місцевості в м. Чернігові поблизу провулку Фікселя з геокоординатами 51.506549, 31.294043; 51.505909, 31.294259; та на ділянці місцевості в м. Чернігові поблизу вулиці Берегова на березі річки «Стрижень» з геокоординатами 51.489948, 31.315014; 51.489706, 31.315299; 51.489664, 31.315285 та 51.489593, 31.315408, а решту 47 пакунків з психотропною речовиною PVP до моменту вилучення працівниками поліції, незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Під час огляду місця події, ділянок місцевості в м. Чернігові з геокоординатами 51.506549, 31.294043; 51.505909, 31.294259; 51.489948, 31.315014; 51.489706, 31.315299; 51.489664, 31.315285 та 51.489593, 31.315408 було виявлено та вилучено 6 пакетів з кристалоподібними речовинами, яка згідно висновків експерта № СЕ-19/125-23/2032-НЗПРАП від 23.03.2023, № СЕ- 19/125-23/2033-НЗПРАП від 23.03.2023 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2- піролідин-1-іл-пентан-1-ону), загальна маса якої, в перерахунку на PVP основу, становить 8,1829 г, що є великим розміром.

18 лютого 2023 року працівниками поліції, о 15 год. 33 хв., на ділянці місцевості, що неподалік будинку № 12, по пров. Фікселя, в м. Чернігів, затримано ОСОБА_6 , у якого під час проведення особистого обшуку о 18 год. 32 хв. виявлено та в подальшому вилучено сорок сім згортків з кристалічною речовиною, яка згідно висновків експерта № СЕ-19/125-23/1782- НЗПРАП від 18.02.2023, № СЕ-19/125-23/1930-НЗПРАП від 27.03.2023 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону), загальна маса якої, в перерахунку на PVP основу, становить 85,462г, що є особливо великим розміром, яку ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту.

Окрім того, працівниками поліції у період часу з 22 год. 28 хв. 18 лютого 2023 року по 00 год. 20 хв. 19 лютого 2023 року, під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме у АДРЕСА_2 , було виявлено та в подальшому вилучено речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/125-23/1947-НЗПРАП від 17.03.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 144,9г; 40 пакунків та полімерний пакет з порошкоподібною речовиною, яка згідно висновків експертів № СЕ-19/125-23/1929-НЗПРАП від 23.03.2023 та № СЕ-19/125- 23/1933-НЗПРАП від 23.03.2023 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, загальною масою 17,9342г, що є особливо великим розміром, три полімерні пакетики з нашаруванням речовин, які згідно висновку експерта № СЕ-19/125-23/1931-НЗПРАП від 20.03.2023 містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону), маса якої, в перерахунку на PVP основу, становить 0,1179г, які ОСОБА_6 незаконно придбав, перевіз та зберігав з метою подальшого збуту.

В апеляційні скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду я змінити, знизити його підзахисному покарання за ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 5 років позбавлення волі та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням визначивши максимальний термін іспитового строку - 3роки.

Вважає, що призначена ОСОБА_6 міра покарання є занадто суворою, застосована без урахування ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання, зокрема активного сприяння розкриттю злочину, щирого каяття збігу тяжких сімейних обставин в умовах військової агресії РФ, активного сприяння у розкритті інших злочинів, до яких він не причетний.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував в достатній мірі обставини, які пом`якшують покарання та особу обвинуваченого, а також взагалі не обґрунтував підстав, з яких ним не враховані обставини щодо можливого виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч 1 ст. 66 КК України, при призначенні покарання, обставинами, які його пом`якшують, визнається зокрема активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_6 добровільно надав пояснення суду про часі місце вчинення ним кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи, які ніким не оспорювались.

Вважає, що апеляційний суд, взявши до уваги конкретні обставини справи, відсутність настання тяжких наслідків від злочину, активне сприяння засудженим у розкритті злочину, його ставлення до вчиненого у вигляді щирого каяття, те, що він має тісні соціальні зв`язки, раніше не судимий, і відповідно не становить небезпеки для суспільства, його виправлення можливе без відбування покарання, що в свою чергу свідчить про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків,передбачених ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили врахувати дані про особу винного, щирість його каяття та усвідомлення вчиненого кримінально карного діяння, відсутність негативних наслідків, призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, вказуючи, що судом були враховані усі пом`якшуючі обставини та призначене покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією частини статті кримінального закону, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також у незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому в апеляційному порядку не перевіряються.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити з їх класифікації, що передбачена норами ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета,спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо кримінальне правопорушення вчинене групою осіб характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

Отже, справедливість розглядається як рівновага між вчиненим кримінальним правопорушенням і наслідками для особи, яка його вчинила, тобто між вчинком і покаранням.

На несправедливість призначеного вироком суду першої інстанції покарання має вказувати істотна (очевидна) диспропорція (порушення рівноваги) між визначеним судом видом та розміром покарання, і видом та розміром покарання, яке б мало бути призначено, з урахуванням усіх обставин, що повинні враховуватись при призначенні покарання.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, призначаючи ОСОБА_6 покарання, яке той має відбувати реально, суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до особливо тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, його молодий вік та стан здоров`я, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, не одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, є студентом та позитивно характеризується за місцем навчання. Врахував обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутність обставин, які б його обтяжували.

Саме встановлені судом пом`якшуючі обставини і надали суду можливість для застосування положень ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 307 КК України у від 6 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, в той час, як мінімальне покарання, визначене частиною третьою інкримінованої ОСОБА_6 статті становить 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стверджуючи про те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_6 було вчинене через збіг тяжких сімейних обставин, захисник не наводить які саме ці обставини, яким чином вторгнення збройних сил російської федерації на територію нашої держави спонукало обвинуваченого на вчинення такого тяжкого кримінального правопорушення.

Вказуючи на те, що повернувшись з Польщі в Україну, він не мав грошових коштів для того, щоб поїхати на роботу в Київ, ОСОБА_6 не пояснює, яким чином він працюючи в Польщі на заводі, приїхав в Україну без заощаджень, та на які грошові кошти збирався жити, достеменно знаючи, що його рідні в іншій країні.

Більш того, не маючи п`яти тисяч гривень на дорогу до Києва та перші дні проживання до отримання заробітної плати (як він пояснював в судовому засіданні), ОСОБА_6 знаходить значну суму грошових коштів для того, щоб придбати психотропні речовини в особливо великих розмірах та наркотичні засоби, при цьому поїхати в м. Київ, забрати ці речовини та повернутись додому.

Отже, колегія суддів не може погодитись з твердженням сторони захисту про те,що кримінальне правопорушення було вчинене в наслідок збігу тяжких сімейних обставин, адже досудовим розслідуванням доведено, що кримінальне правопорушення було вчинене саме з корисливою метою з метою отримати прибуток він незаконної діяльності.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, при призначенні покарання суди мають враховувати обставини, встановлені у кожному конкретному провадженні, та дані про особу винного, які є суто індивідуальними та при однакових обставинах, за наявності даних про особу винного покарання буде різним, з огляду на те, чи зможе особа виправитись при призначенні їй більш м`якого покарання ніж позбавлення волі. У даному провадженні, за встановлених даних про особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про неможливість його виправлення при призначенні більш м`якого покарання та без ізоляції від суспільства.

Отже, при обранні строку покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, навмисну та корисливу форму вини, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які б його обтяжували, та призначив покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі санкції ч. 3 ст. 307 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Застосування положень ст. 75 КК України до покарання, яке перевищує п`ять років позбавлення волі не допускається.

За таких обставин, коли рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який утримується під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12