ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2399/23 Справа № 213/3757/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

26.10.2023р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 27.04.2023р., яким обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець, який зареєстрований та фактично мешкає в АДРЕСА_1

визнано винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним вироком обвинуваченого визнано винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Вирок оскаржено обвинуваченим, який в апеляційній скарзі:

- вважає, що вирок є однобічним, у судове засідання не були викликані та не допитані всі свідки, а неможливість їх виклику у судове засідання вважає відпискою;

- зазначає, що має право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, проте прокурор та суд мали до нього упереджене відношення, визнавши його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у яких він свою винуватість не визнавав;

- прохає оскаржуваний вирок скасувати.

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, та прохали її задовольнити, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження те перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Оскаржуваним вироком обвинуваченого визнано винуватим у тому, що він 17.09.2021р. близько 14:30год., знаходився в приміщенні перукарні, яка розташована в АДРЕСА_2 , де на місці обслуговування відвідувачів перукарні побачив мобільний телефон, який належав раніше знайомій йому потерпілій ОСОБА_9 , та у обвинуваченого виник кримінально-протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, обвинувачений, діючи з корисливих мотивів, розуміючи характер своїх протиправних дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з метою подальшого звернення чужого майна на свою користь, всупереч інтересам власника, повторно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон «Lenovo S60-a» темно-сірого кольору, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 3446 від 28.09.2021грн. становить 1500грн., з викраденим майном обвинувачений покинув приміщення перукарні, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на вказану суму.

Крім того, обвинувачений 19.03.2021р. приблизно о 10:00год. знаходячись за попереднім запрошенням у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , що належить його знайомому ОСОБА_10 , де розпиваючи спиртні напої з власником квартири та потерпілим ОСОБА_11 , побачив у потерпілого мобільний телефон марки «NOMI» модель «І281» корпус червоного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який потерпілий залишив на дивані в кімнаті квартири. Після чого, обвинувачений перебуваючи в кімнаті квартири, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, впевнившись що його дії не будуть очевидними для сторонніх осіб, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх злочинних дій, з отримання особистої матеріальної вигоди, викрав з дивану зазначений вище мобільний телефон, марки «NOMI» модель «І281» корпус червоного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104- 21/13069-ТВ від 21.04.2021р. становить 480 грн. після чого, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник обернувши його на свою користь, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на вищевказану суму.

Крім того, 24.09.2021 приблизно о 18:00год. обвинувачений перебуваючи із згоди власника ОСОБА_12 , в квартирі АДРЕСА_4 , коли всі мешканці будинку відпочивали, в цей час у обвинуваченого раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який він, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_12 та її сім`я відпочиває, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу до майна, всупереч інтересам власника, з метою подальшого звернення майна на свою користь, викрав ноутбук фірми MSI MEGA BOOK VR 600X, модель MS-1613, чорного кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №3994 від 25.10.2021р., становить 2200,00грн., що належать потерпілій ОСОБА_12 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно, на свою користь та спричинивши потерпілій, майнову шкоду на зазначену вище суму.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений свою винуватість визнав частково, та показав, що викрав мобільний телефон NOMI у потерпілого ОСОБА_11 , але не погоджується з кваліфікацією, вважає що заволодів телефоном шляхом обману, що потерпілий ОСОБА_11 самостійно дав йому телефон для здійснення дзвінка, а він особисто його забрав та продав. Щодо викрадення майна у потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_12 обвинувачений вказав, що його оговорює свідок ОСОБА_13 та вказані злочини він особисто не вчиняв. Обвинувачений показав суду, що дійсно був в приміщенні перукарні у вказану в обвинувальному акті дату, зазначив, що потерпілу ОСОБА_9 раніше не знав, телефон не бачив. Також обвинувачений не зміг пояснити, чому потерпілі писали заяви до поліції, щоб притягнули до відповідальності саме його, та вказували, що це саме він викрав їх майно, та вказували, що знайомі з ним.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції повно та всебічно розглянуте дане кримінальне провадження, досліджені та оцінені всі докази у справі, як окремо, так в сукупності, для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого у інкримінованих йому злочинах, відповідно до вимог ст.ст. 91, 94 КПК України. Досліджуючи докази у кримінальному провадженні, суд першої інстанції дійшов висновку про достатність цих доказів для встановлення винуватості обвинуваченого, а також про їх належність та допустимість.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що винуватість обвинуваченого у вчиненні таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 підтверджується:

- витягом з ЄРДР № 0000045 від 10.04.2021р.,

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, яким підтверджується, що потерпілий ОСОБА_11 звернувся до поліції із заявою про те, що 19.03.2021р. близько 10:00год. обвинувачений перебуваючи в його квартирі таємно викрав його мобільний телефон NOMI модель «І281» (а.с.1 т6);

- протоколом огляду речей від 15.04.2021р., яким підтверджується, що була оглянута коробка від мобільного телефону NOMI модель «І281», яка була надана потерпілим ОСОБА_11 , яка містить imei НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , та дана коробка була визнана в якості речового доказу (а.с.12-13,14 т.6).

- протоколом огляду місця події від 15.04.2021р., яким підтверджується, що місцем вчинення злочину та огляду є квартира за в АДРЕСА_5 (а.с.18-20 т6).

- протоколом огляду речей від 16.04.2021р. підтверджується, що був оглянутий мобільний телефон NOMI модель «І281», який добровільно виданий ОСОБА_14 , та який має imei НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а.с.23-25 т.6 ).

- висновком експерта від 21.04.2021р. підтверджується, що ринкова вартість мобільного телефону марки NOMI модель «І281» червоного кольору, у робочому стані, бувшого у використанні, без пошкоджень, без комплекту, становить 480 грн (а.с.51-54 т.6).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2021р. за участю обвинуваченого підтверджується, що в ході слідчого експерименту, обвинувачений показав та розказав, що 19.03.2021р. приблизно о 08:00год. він особисто прийшов в гості до знайомого ОСОБА_10 до квартири по АДРЕСА_5 , де розпивали спиртне спільно із свідком ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_11 .. Близько 10:00год. обвинувачений вирішив йти по справах, зайшов у кімнату, де нікого не було щоб вдягнути куртку, та на дивані побачив телефон потерпілого ОСОБА_11 , який він особисто викрав та пішов з квартири. Телефон в подальшому обвинувачений віддав знайомому ОСОБА_15 , щоб той продав його;

- фототаблицею до протоколу слідчого експерименту підтверджується, що обвинувачений вказав на диван, в кімнаті квартири свідка ОСОБА_10 , де лежав телефон потерпілого, який він особисто викрав (а.с.65-68 т.6).

Допитаний судом першої інстанції за даним фактом свідок ОСОБА_16 показав, що в 2021р. обвинувачений попрохав його продати мобільний телефон Nomi, кнопочний, сам не міг цього зробити, бо у нього не було документів. Телефон хотів продати, оскільки обвинуваченому були потрібні гроші. Телефон продали свідку ОСОБА_14 приблизно за 150 грн.

Допитаний судом першої інстанції за даним фактом свідок ОСОБА_14 підтвердив, що в 2021р. до нього в магазин прийшов свідком ОСОБА_16 та запропонував купити мобільний телефон кнопочний, червоного кольору, та свідок його придбав.

В судовому засіданні були оголошені показання потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_10 , оскільки вказані особи померли та їх допит неможливий, відповідно до яких свідок та потерпілий, кожний окремо вказали, що в день події вони втрьох разом з обвинуваченим відпочивали, вживали алкогольні напої. у потерпілого був мобільний телефон, кнопочний, червоного кольору NOMI модель «І281», який потерпілий залишив на дивані в кімнаті квартири. Приблизно о 10:00 обвинувачений вказав їм, що йому треба йти, та пішов з квартири. Коли потерпілий прокинувся, то не зміг знайти телефон, шукав його разом зі свідком.

Винуватість обвинуваченого у викраденні майна потерпілої ОСОБА_12 підтверджується:

- витягом з ЄРДР № 0000437 від 19.10.2021р.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, якою підтверджується, що потерпіла ОСОБА_12 звернулась до поліції із заявою про те, що 24.09.2021р. приблизно о 22:20год. обвинувачений перебуваючи за місцем її мешкання в кВ. АДРЕСА_4 , таємно викрав належний їй ноутбук Mega Book VR 600x (а.с.1, 2 т.5).

- товарним чеком №89 від 24.01.2013р. на ноутбук MSI Mega Book VR 600x Model MS-1613, яким підтверджується, що потерпіла придбала даний ноутбук за 3500грн. (а.с.11 т.5), який був оглянуто слідчим за участю потерпілої 22.10.2021р., та складений протокол огляду документу (а.с.12 т. 5)

- протоколом огляду від 23.10.2021р., яким підтверджується, що у приміщенні з ремонту комп`ютерної та мобільної техніки з назвою «Мобі ДОК» в АДРЕСА_6 виявлено ноутбук MSI Mega Book VR 600x Model MS-1613, який добровільно видав ОСОБА_13 (а.с.18,19-21т.5).

- висновком експерта від 25.10.2021р., підтверджується, що ринкова вартість ноутбука MSI Mega Book VR 600x Model MS-1613 чорного кольору з урахуванням зносу, станом на 24.09.2021р., становить 2200 грн. (26-29 т.5)

Допитаний судом першої інстанції за даним фактом свідок ОСОБА_13 показав, що знайомий з обвинуваченим, оскільки той раніше ремонтував у нього телефон. В 2021р. обвинувачений продав йому ноутбук MSI MEGA BOOK, який через деякий був вилучений працівниками поліції, у зв`язку з тим, що ноутбук був крадений.

Винуватість обвинуваченого у таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_9 підтверджується:

- витягом з ЄРДР № 0000408 від 18.09.2021р.

- рапортом та заявою, якими підтверджується, що потерпіла ОСОБА_9 звернулась до поліції із заявою про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, який 17.09.2021р. близько 14:30год. перебуваючи у приміщенні перукарні по АДРЕСА_2 , таємно викрав належний їй мобільний телефон Lenovo s60a, що знаходився на місці для стрижки клієнтів (а.с.1,6,7 т4).

- протоколом огляду місця події від 17.09.2021р., яким оглянуте приміщення перукарні за адресою АДРЕСА_2 (а.с.9-10 т.4).

- товарним чеком від 15.10.2020р. на мобільний телефон Lenovo s60a imei 1: НОМЕР_3 imei2: НОМЕР_4 підтверджується, що потерпіла придбала даний телефон за 1000грн. (а.с.14 т.4);

- протоколом огляду речі від 23.09.2021р., яким підтверджується, що був оглянутий мобільний телефон Lenovo s60a imei 1: НОМЕР_3 imei2: НОМЕР_4 , який було добровільно видано свідком ОСОБА_13 (а.с.19,20-21 т.4).

- висновком експерта від 28.09.2021р., яким підтверджується, що ринкова вартість мобільного телефона Lenovo s60a бувшого у використанні, з урахуванням зносу, станом на 17.09.2021р., - 1500 грн (а.с.26-29 т.4).

Допитаний судом першої інстанції за даним фактом свідок ОСОБА_13 показав, що в 2021р. обвинувачений приніс йому мобільний телефон Lenovo S60а та запропонував придбати, на що свідок погодився, та через деякий час телефон було вилучено працівниками поліції, оскільки він був крадений.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені та оцінені докази у кримінальному проваджені, та зроблений правильний висновок про винуватість обвинуваченого у вчинені трьох епізодів таємного викрадення майна у потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , за обставин викладений у мотивувальній частині вироку.

Судом першої інстанції були досліджені показання обвинуваченого щодо часткового визнання своєї винуватості та невідповідності пред`явленого обвинувачення фактичним обставинам справи, та їм надана критична оцінка, як таким, що не узгоджуються з усією сукупністю доказів у справі.

Так, за фактом викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 обвинувачений особисто, при проведенні слідчого експерименту вказав, як викрав мобільний телефон потерпілого, ці показання є узгодженими із показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , а також узгоджуються з письмовими показаннями свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_11 , які померли, та підтверджують правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України.

За фактом таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_12 правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України підтверджується письмовими доказами, та показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що саме обвинувачений в 2021р. продав йому ноутбук MSI MEGA BOOK, який через деякий був вилучений працівниками поліції, у зв`язку з тим, що ноутбук був крадений.

За фактом таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України також підтверджується письмовими доказами, та показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що саме обвинувачений в 2021р. приніс мобільний телефон Lenovo S60а та запропонував придбати, на що свідок погодився, та через деякий час телефон було вилучено працівниками поліції, оскільки він був крадений.

Підстави вважати, що свідок ОСОБА_13 надав неправдиві показання з фактичних обставин справи, у суду першої інстанції були відсутні, та суд апеляційної інстанції також не вбачає підстав ставити під сумнів показання вказаного свідка, оскільки вони є незмінними та узгоджуються з іншими доказами у справі.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду першої інстанції з фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого за трьома епізодами таємного викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, є правильними.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що вирок є однобічним, у судове засідання не були викликані та не допитані всі свідки, а неможливість їх виклику у судове засідання вважає відпискою, є неспроможними, оскільки судом першої інстанції вжито вичерпні заходи для встановлення та допиту потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_17 . Потерпіла ОСОБА_9 08.07.2022р. виїхала за межі України (а.с.24 т.7). Потерпіла ОСОБА_12 виїхала з місця реєстрації та місце її знаходження не встановлено за дорученням суду за ухвалою від 31.01.2023р., що унеможливило її допит (а.с.73,95 т.7). Свідок ОСОБА_17 перебуває в ЗСУ, та допитати його в судовому засіданні не виявилось можливим, потерпілий ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_10 померли (а.с.71,72,124 т.7).

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що він має право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, проте прокурор та суд мали до нього упереджене відношення, визнавши його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у яких він свою винуватість не визнавав є неспроможними, оскільки висновки суду про його винуватість ґрунтувалися на сукупності доказів, які були безпосередньо досліджені та оцінені у судовому засіданні з точки зору достатності, достовірності, повноти та допустимості для прийняття відповідного рішення, відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Покарання, призначене обвинуваченому судом першої інстанції відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є обґрунтованим та справедливим.

Таким чином доводи апеляційної скарги обвинуваченого про скасування оскаржуваного вироку є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим рішенням, підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи викладене вище та керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 27.04.2023р., яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років залишити без задоволення.

Вирок Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 27.04.2023р., яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді