Справа № 493/1290/23
Провадження № 1-кп/493/134/23

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000722 від 22.07.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стричава Великоберезнянського району Закарпатської області, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, пенсіонерки, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2023 року о 10:00 годині ОСОБА_4 , будучи обізнаною про воєнний стан у країні, запроваджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, яким затверджений Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, продовжений указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 15.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023 року, № 254/2023 від 01.05.2023 року, 451/2023 від 26.07.2023 року, знаходячись біля лавки, розташованої біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР», який розташований за адресою: м. Балта Одеської області, вул. Любомирська, 266, побачила, що ОСОБА_5 , яка сиділа поряд на дерев`яній лавці, залишила свою сумку бежевого кольору та відійшла від лавки.

В той же час, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вищевказана сумка належить іншій особі, з корисливих мотивів, з урахуванням сприятливої для неї обстановки, яка на її переконання виключала можливість втручання власника чи інших сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрала з дерев`яної лавки, яка розташована біля магазину «Копійка» по АДРЕСА_2 , сумку бежевого кольору, вартістю 200,00 грн., в якій знаходились грошові кошти в сумі 41600,00 грн. та мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «POCO M4 Pro5G», вартістю 4440,00 грн.

Заволодівши зазначеним майном, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 , матеріальний збиток на загальну суму 46240,00 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що 20.07.2023 року близько 10:00 години вийшла з магазину «Копійка», розташованого по АДРЕСА_2 , та сіла на лавці, де знаходилася сумка бежевого кольору. Деякий час за сумкою ніхто не приходив і вона вирішила, що сумку вона знайшла. Забравши сумку, вона направилася в сторону майданчика за аптекою, де, оглянувши сумку, побачила велику суму грошей і паспорт. Сумку і паспорт вона залишила на спортивному майданчику біля багатоповерхового будинку по вул. Пролетарська в м. Балта Одеської області, а кошти разом з мобільним телефоном завернула в пакет та сховала за гаражами по вул. Вишнева в м. Балта Одеської області. Наступного дня вона забрала грошові кошти та мобільний телефон і передала працівникам поліції.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не заявилася, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_4 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів, які характеризують її особу.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачена правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності її позиції, роз`яснивши їй, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

В силу ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1ст 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої.

Згідно досудової доповіді на обвинувачену ОСОБА_4 , наданої Подільським РВ № 1 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, ризики вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства мають середній рівень, який обумовлений особистісними характеристиками та поведінкою, ризик підвищення якої потенційно залишається за умови зміни обстановки. Враховуючи особистість та спосіб життя обвинуваченої, інформацію, що характеризує її особистість орган пробації вважає, що відбування покарання обвинуваченою без позбавлення волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих її осіб. Застосування іспитового строку можливе за умови додаткових обов`язків та застосування додаткових заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Також, при обранні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує її відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про її особу, а саме, що остання раніше не судима, щиро розкаялася, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відшкодувала завдані збитки, має позитивну характеристику, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень необхідно призначити останній покарання у виді позбавлення волі.

Крім цього, суд вважає за можливе, з вищезазначених підстав, відповідно до ст.. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.

При цьому, на думку суду, визначене покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею кримінальних правопорушень.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Враховуючи, що обвинуваченою вчинено кримінальне правопорушення, при розслідування якого проводилася експертиза, суд вважає, що витрати пов`язані з проведенням експертизи підлягають стягнення з обвинуваченої, відповідно до ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/116-23/13017-ТВ від 12.08.2023 року у розмірі 956,00 грн. (дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 00 копійок).

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.07.2023 року та 11.08.2023 року, на майно, вилучене під час проведення досудового слідства скасувати.

Речові докази по справі, а саме: грошові кошти в сумі 41600,00 грн. та мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «POCO M4 Pro5G», що перебувають на відповідальному збереженні у потерпілої повернути за належністю.

Речові докази, а саме: оптичний носій інформації DVD диск SOKCK ємністю 8,5 GB, який заходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а потерпілою в той же строк з моменту отримання його копії.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію потерпілій.

СУДДЯ