Справа № 953/3729/23
н/п 1-кс/953/8361/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 15.05.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове Зміївського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , такого, що має статус учасника бойових дій, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова, у якому старший слідчий СВ Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області просить Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , з триманням останнього в умовах Державної Установи «Харківський слідчий ізолятор» протягом 60 днів з моменту розгляду клопотання, з визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 2 млн. 684 тис. грн. України. У разі необрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або визначення суми застави та при внесені застави, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, спеціалістами.

1. Зміст поданого клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000552 від 15.05.2023 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч.2 ст.332, ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у сприянні організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, з використанням службового становища, з корисливих мотивів та ч. 1 ст. 366 КК України тобто у службовому підробленні.

ОСОБА_3 , 30.03.2023 (точного часу у ході досудового розслідування не встановлено), займаючи посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи про введення з 24.02.2022 на всій території України воєнного стану та будучи обізнаним про проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, використовуючи своє службове становище, вступив в змову з головою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , з метою незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів та усуненням перешкод, а саме проходження військово- лікарської комісії, без фактичної присутності та видачі тимчасового посвідчення військовозобов`язаного з відміткою про непридатність для перетину Державного кордону України.

Так, ОСОБА_3 , в 30.03.2023 (точного часу у ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись за місцем виконання своїх службових обов`язків в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, за попередньою змовою з головою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , будучі службовою особою з використанням свого службового становища, з метою надання засобів та усунення перешкод для подальшого перетину ОСОБА_8 державного кордону України, підписав та засвідчив гербовою печаткою, тим самим вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, необхідних для перетину кордону без фактичного проходження ОСОБА_8 військово- лікарської комісії. Так, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з головою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , засвідчив гербовою печаткою ІНФОРМАЦІЯ_4 довідку військово лікарської комісії від 30.03.2023 № 190/1722 з встановленим діагнозом полісегмінтарний остреохондроз, спондилоартроз, спондильоз попереко- крижового відділу хребту, задня циркулярна протрузія межхребцевого диска L5-S1, порушення функція хребта. Люмбошалгія, двобічна цервікокраніалгія, м`язово тонічний варіант, загострення. Стійкий виражений больовий синдром, на підставі статті 65,24 графи ІІ потребує лікування, якою ОСОБА_8 визнано тимчасово неприданим до військової служби строком на 2 місяці з наступним переоглядом до 30.09.2023 року. Після чого, ОСОБА_3 підписав та засвідчив гербовою печаткою тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 30.03.2022, яким ОСОБА_8 визнано тимчасово непридатним до військової служби, без фактичного проходження військово-лікарської комісії, що є засобами для перетину державного кордону.

08.08.2023 приблизно 0 15.27 на ПП «Рава-Руська-Гребенне» державного кордону України та Республіки Польща, під час паспортного контролю, з метою перетнути державний кордон України, ОСОБА_8 предявив тимчасове посвідчення військовозобовязнаного № НОМЕР_1 від 30.03.2023 та довідку військово-лікарської комісії №190/1722 від 30.03.2023, дійсність яких в телефонному режимі підтвердив начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Однак перетнути державний кордон ОСОБА_8 не вдалось у зв`язку з вилученням вказаних документів для перевірки законності їх видачі.

Крім того, ОСОБА_3 , 16.05.2023 (точного часу у ході досудового розслідування не встановлено), займаючи посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи про введення з 24.02.2022 на всій території України воєнного стану та будучи обізнаним про проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, використовуючи своє службове становище, вступив в змову з головою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , з метою незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів та усуненням перешкод, а саме проходження військово- лікарської комісії, без фактичної присутності та видачі тимчасового посвідчення військовозобов`язаного з відміткою про непридатність для перетину Державного кордону України.

Так, ОСОБА_3 , в 30.03.2023 (точного часу у ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись за місцем виконання своїх службових обов`язків в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, за попередньою змовою з головою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , будучі службовою особою з використанням свого службового становища, з метою надання засобів та усунення перешкод для подальшого перетину ОСОБА_9 державного кордону України, підписав та засвідчив гербовою печаткою, тим самим вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, необхідних для перетину кордону без фактичного проходження ОСОБА_9 військово- лікарської комісії. Так, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з головою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , засвідчив гербовою печаткою ІНФОРМАЦІЯ_4 довідку військово лікарської комісії від 16.05.2023 № 223/1985 з встановленим діагнозом наслідки перенесеного серйозного менінгіту з лікворно-гіпертинзивним синдромом, вегето-судинними пароксизмами, вегетативною дисфункцією та потребує лікування, якою ОСОБА_9 визнано тимчасово неприданим до військової служби строком на 6 місяців з наступним переоглядом до 16.11.2023 року. Після чого, ОСОБА_3 підписав та засвідчив гербовою печаткою тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 16.05.2023, яким ОСОБА_9 визнано тимчасово непридатним до військової служби, без фактичного проходження військово-лікарської комісії, що є засобами для перетину державного кордону.

18.08.2023 приблизно о 17.00 на ПП «Рава-Руська-Гребенне» державного кордону України та Республіки Польща, під час паспортного контролю, з метою перетнути державний кордон України, ОСОБА_9 пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 16.05.2023та довідку військово-лікарської комісії 16.05.2023 № 223/1985, дійсність яких в телефонному режимі підтвердив начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Однак перетнути державний кордон ОСОБА_9 не вдалось у зв`язку з вилученням вказаних документів для перевірки законності їх видачі.

Крім того, ОСОБА_3 , в період часу з 18 травня 2023 року по 22 травня 2023 року, але не пізніш 22.05.2023 (точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено), займаючи посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи про введення з 24.02.2022 на всій території України воєнного стану та будучи обізнаним про проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, переслідуючи умисний корисливий мотив, використовуючи своє службове становище, вступив в змову з головою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , з метою незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України за матеріальну винагороду, шляхом надання засобів та усуненням перешкод, а саме проходження військово- лікарської комісії, без фактичної присутності та видачі тимчасового посвідчення військовозобов`язаного з відміткою про непридатність для перетину Державного кордону України.

Так, ОСОБА_3 , в період часу з 18 травня 2023 року по 22 травня 2023 року (точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись за місцем виконання своїх службових обов`язків в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, за попередньою змовою з головою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, будучі службовою особою з використанням свого службового становища, з метою надання засобів та усунення перешкод для подальшого перетину ОСОБА_10 державного кордону України, підписав та засвідчив гербовою печаткою, тим самим вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, необхідних для перетину кордону без фактичного проходження ОСОБА_10 військово- лікарської комісії. Так, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з головою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , засвідчив гербовою печаткою ІНФОРМАЦІЯ_4 довідку військово лікарської комісії від 22.05.2023 № 227/2023 з встановленим діагнозом полісегмінтарний остреохондроз, спондилоартроз, спондильоз попереко- крижового відділу хребту, задня циркулярна протрузія межхребцевого диска L5-S1, порушення функція хребта. Люмбошалгія, двобічна цервікокраніалгія, м`язово тонічний варіант, загострення. Стійкий виражений больовий синдром, на підставі статті 65,24 графи ІІ потребує лікування, якою ОСОБА_10 визнано тимчасово неприданим до військової служби строком на 2 місяці з наступним переоглядом до 22.07.2023 року. Після чого, ОСОБА_3 підписав та засвідчив гербовою печаткою тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 22.05.2022, яким ОСОБА_10 визнано тимчасово непридатним до військової служби, без фактичного проходження військово-лікарської комісії, що є засобами для перетину державного кордону.

На підставі вказаних документів ОСОБА_10 , перетнув Держаний кордон України, тим самим ухилився від проходження військової служби.

За результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_10 визнано придатним до військової служби.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, а також ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виправдовують обрання щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиція учасників у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала, просила задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. У задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити та обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, крім того просив зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб оскільки грошове забезпечення на місяць має в розмірі 34 000 грн.

Захисник підозрюваного в судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання, з підстав того, що ОСОБА_3 має тісні соціальні зв`язки, вину не визнає та співпрацює зі слідством.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

3.1. Підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому, ч. 3 ст. 183 КПК України визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, у розмірі достатньому для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 вказаної статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 вказаної статті..

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчому судді необхідно перевірити: (1) чи набула особа статусу підозрюваного; (2) чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення; (3) чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України; (4) чи наявні інші обставини, які враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України; (5) чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження; (6) який розмір застави необхідно визначити як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід та які обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідно покласти на підозрювану, у випадку внесення застави.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

3.2. Набуття набуття статусу підозрюваного

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваної має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Як встановлено слідчим суддею, 17.10.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч.2 ст.332 КК України.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_3 набув статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.3. Наявність обґрунтованої підозри

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_3 міг вчинити інкримінований йому злочин. При цьому, важливо, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, СУ ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000552 від 15.05.2023 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч.2 ст.332, ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у сприянні організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, з використанням службового становища, з корисливих мотивів та ч. 1 ст. 366 КК України тобто у службовому підробленні.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, показами свідка ОСОБА_10 від 19.05.2023 та від 25.05.2023, із яких вбачається, що він отримав тимчасове посвідчення № НОМЕР_3 та довідку ВЛК з печатями ІНФОРМАЦІЯ_4 та підписами начальника ОСОБА_3 без фактичного її проходження; протоколом огляду місця події від 24.05.2023, під час якого ОСОБА_11 видала тимчасове посвідчення № НОМЕР_3 та довідку ВЛК з печатями ІНФОРМАЦІЯ_4 з підписами начальника ОСОБА_3 без фактичного проходження комісії. показами свідка ОСОБА_7 яка займала посаду голови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 та начальника відділення військового обліку та бронювання солдатів ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 , які пояснили порядок проходження ВЛК.; протоколом обшуку від 24.05.2023 проведеного за місцем мешкання ОСОБА_13 (дружини начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 ) під час якого виявлено та вилучено заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, які передавалися під контролем ОСОБА_10 громадянці ОСОБА_11 для ОСОБА_3 висновком судово-медичного експерта, яким встановлено що ОСОБА_10 придатний до військової служби; документами, які були вилучені під час обшуку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , якими встановлено, що ОСОБА_10 не проходив ВЛК, а саме журнали ведення довідок та реєстрації; матеріалами ЄРДР №0000316 від 08.08.2023 за ч.4 ст.358 КК України, за якими встановлено, що 08.08.2023 на ПП «Рава-Руська-Гребене» державного кордону та Республіки Польща, під час паспортного контролю ОСОБА_8 пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК видані ІНФОРМАЦІЯ_5 з ознаками підробки. Крім того, 18.08.2023 на ПП «Рава-Руська-Гребене» державного кордону та Республіки Польща, під час паспортного контролю ОСОБА_9 пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК видані ІНФОРМАЦІЯ_5 з ознаками підробки; протокол огляду Журналів ведення довідок ВЛК та обліку тимчасових посвідчень, яким встановлено, що ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не проходили ВЛК в ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом огляду Журналу печаток та штампів ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якого встановлено що з 24.02.2022 по 24.05.2023 мастикова гербова печатка ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходилась у ОСОБА_3 ; показами свідка ІПС 3 категорії ВІПС «РАВА-Руська» ОСОБА_14 , згідно яких встановлено, що під час телефонної розмови 08.08.2023 з начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , останній підтвердив дійсність довідки про тимчасову непридатність видану на ім`я ОСОБА_8 . Крім того, остання пояснила, що у зв`язку з виникненням підозри про підроблення вказаної довідки, останньою були зроблені скріншоти переписки з ОСОБА_3 , які вона надала слідчому для огляду. протоколом проведення обшуку від 24.05.2023 в ІНФОРМАЦІЯ_5 , під час якого виявлено в підвальному приміщенні ОСОБА_3 разом з сумкою, в якій виявлено дублікат гербової мастикової печатки та підписанні та засвідченні печатками бланки довідок та тимчасових посвідчень без зазначення П.І.Б. військовозобов`язаного. протоколом проведення обшуку автомобіля ОСОБА_3 від 24.05.2023 під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон останнього, номер якого вказано у тимчасових посвідченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (в свою чергу в офіційних тимчасових посвідченнях зазначено інший номер мобільного телефону, а саме номер чергового РТЦК). висновком судово-фоноскопічної експертизи від 28.08.2023 №СЕ-19/121-23/18294-ВЗ, якою встановлено, що саме ОСОБА_3 користується номером мобільного телефону, який зазначено у підроблених тимчасових посвідченнях, в тому числі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 висновок техніко-криміналістичної експертизи, з якої встановлено, що гербова печатка, яка містилися на довідках та тимчасових посвідчення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ставилась печаткою, яка вилучена в ІНФОРМАЦІЯ_5 в підвальному приміщенні; почеркознавчою експертизою підписів ОСОБА_3 у тимчасових посвідченнях військовозобов`язаних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , якою встановлено, що у документі «тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_8 ймовірно виконаний ОСОБА_3 ; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_3 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя також враховує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності встановлених фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність ОСОБА_3 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

3.4. Наявність ризиків

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні слідчий вказує на ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка, понятого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.4.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

ОСОБА_3 , являється військовослужбовцем та перебуває на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , в той же час зважаючи на обставини вчинення злочинів наслідки та ризики втечі для нього можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а тому він в будь-який час може змінити місце проживання та поїхати в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду.

3.4.2. Ризик знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 перебуває на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому користується службовим становищем, дружніми відносинами, власним авторитетом, може вживати заходів щодо знищення, сховання або спотворення документів, що стосуються обставин кримінального провадження, незважаючи на вже проведені обшуки у ІНФОРМАЦІЯ_2 , досудове розслідування перебуває на активному етапі, що зумовлено нещодавнім повідомленням про підозру ОСОБА_3 , а тому на даний час не встановлено повного переліку документів, які б підтвердили або спростували причетність ОСОБА_3 до вказаного злочину.

В той же час слід звернути увагу суду на вжиття заходів конспірації під час вчинення злочинів та проведення досудового розслідування по вказаному провадженню, які вживались ОСОБА_3 як особою яка має вищу освіту. Під час проведення обшуку за місцем роботи в ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 сховався у підвальному приміщенні, де згодом його знайшли слідчі та прокурори, які проводили обшук разом із сумкою, де виявлено було дублікат гербової печатки, якою і ставились печатки на тимчасових посвідченнях осіб, які фактично не проходили ВЛК. Крім того, під час підписання процесуальних документів по вказаному провадженню, журналів ведення тимчасових посвідчень, самих посвідчень ОСОБА_3 навмисно ставились різні підписи, що створило перешкоди в проведенні почеркознавчої експертизи. Крім того, до протиправної діяльності ОСОБА_3 були залучені посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час повідомлено про підозру голову ВЛК ОСОБА_7 , а інші особи на теперішній час встановлюються.

3.4.3. Ризик незаконно впливати, свідка, понятого, у цьому ж кримінальному провадженні

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_3 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців користуючись службовим становищем, дружніми відносинами, власним авторитетом здійснити вплив на, свідків, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Водночас так як досудове розслідування перебуває на активному етапі, не допитано все коло осіб, які причетні до злочинної діяльності ОСОБА_3 .

3.4.4. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення

Слідчий суддя не погоджується із доводами сторони обвинувачення про те, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення оскільки, останній раніше не засуджений, підозри в інших кримінальних правопорушення не має.

3.5. Наявність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним злочинів, у разі визнання винуватим у вчиненні яких, йому може загрожувати покарання у виді позбавленням волі. При цьому, таке покарання може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права.

3.6. Можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або більш м`якого запобіжного заходу

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_3 , у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг та у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, м`якість застосування якого створить в очах суспільства та інших військовослужбовців уяву безкарність та свавілля.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 , у вигляді домашнього арешту та домашнього арешту в нічний час пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а тому обрання відносно нього вказаного запобіжного заходу створить передумови вчинення тиску на свідків, понятих, спеціалістів, експертів у вказаному кримінальному провадженні. Крім цього підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, немає, оскільки ОСОБА_3 , незважаючи на наявність у нього постійного місця проживання, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину. Тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_3 , обставини, за яких він був скоєний, вказують на існування цілком реальних ризиків, що застосування до підозрюваного іншого, окрім як тримання під вартою, запобіжного заходу надасть йому можливість впливати на свідків, понятих, спеціалістів, експертів.

Зазначені ризики та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням їх особистих характеристик, слідчий суддя приходить висновку, що до підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчим суддею не встановлено законодавчих обмежень щодо застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, оскільки п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому, вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує інтенсивність встановлених ризиків, обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію та кількість ймовірних співучасників, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

3.7. Альтернативний запобіжний захід

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В прохальній частині свого клопотання сторона обвинувачення просить встановити заставу у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 000 684 гривень.

Визначаючи розмір застави, який необхідно застосувати до підозрюваного, як альтернативний триманню під вартою, слідчий суддя виходить з того, що перш за все має бути врахована реальна можливість підозрюваного виконувати умови запобіжного заходу. Зокрема, у разі визначення застави в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідно встановити такий її розмір, який не буде завідомо непомірним для підозрюваного і не становитиме для нього надмірного тягаря до такої міри, що фактично застосоване до нього тримання під вартою стане безальтернативним.

З огляду на встановлені у даному кримінальному провадженні обставини та даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що розмір застави, який просить визначити прокурор є для нього надмірним і не співвідноситься із рівнем його матеріального забезпечення.

У зв`язку із цим, слідчий суддя вважає за необхідне визначити як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 073 600 гривень.

На переконання слідчого судді, з урахуванням встановленого майнового стану підозрюваного, а також індивідуальних обставин підозрюваного, характеру його процесуальної поведінки та ймовірно вчиненого злочину, такий розмір застави з достатньою мірою зможе забезпечити його належну поведінку, запобігти ризикам кримінального провадження та не буде непомірним для нього. Визначений розмір застави є співмірним та буде розумним з огляду на обставини ймовірно вчиненого ним кримінального правопорушення.

За описаних вище обставин запобіжний захід у виді застави у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялися б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

При цьому, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен достатньою мірою забезпечити дієвість цього кримінального провадження і є розумним з огляду на необхідність виконання його завдань.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

5) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, спеціалістами.

Такі обов`язки за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для підозрюваного і здатні запобігти реалізації встановлених вище слідчим суддею ризиків.

У випадку внесення застави, строк дії таких обов`язків слід визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.11.2023.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованих кримінальних правопорушень, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ним дій, передбачених п.п. 1,2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання слідчого та обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 073 600 гривень, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 197 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування по 25.11.2023 (включно), із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 400 (чотириста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 073 600 (один мільйон сімдесят три тисячі шістсот) гривень 00 копійок, яку можливо внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залежно від стадії кримінального провадження наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

5) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, спеціалістами.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Встановити строк дії ухвали по 25.11.2023 (включно).

Ухвала протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а підозрюваним - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складений і підписаний 27.10.2023.

Слідчий суддя - ОСОБА_1