н/п 1-кп/490/847/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

02 листопада 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час проведення підготовчого судового засідання у режимі відеоконференції по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001209 від 11 вересня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2023 року до Центрального районного суду м.Миколаєва з Окружної прокуратури міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001209 від 11 вересня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважала можливим призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Потерпілий підтримав думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Таким чином, розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції колегіально судом у складі трьох суддів є безумовним правом обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне підготовче судове засідання відкласти та визначити іншу дату судового засідання.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 заявлено клопотання про проведення судових засідань за безпосередньої його участі шляхом конвоювання з ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" до приміщення суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 підтримала заявлене клопотання свого підзахисного.

Відповідно до ч.1 ст.336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності забезпечення безпеки осіб; проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Частиною 2 статті 336 КПК України передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року.

З урахуванням змін, внесених до частини другої статті 336 КПК України, згідно із Законом України №2201-IX від 14.04.2022 року, згода обвинуваченого на здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану не є обов`язковою.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 станом на теперішній час утримується під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор", з метою вжиття заходів для забезпечення оперативності судового провадження та розумних строків розгляду судової справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для проведення судового засідання по даному кримінальному провадженню в режимі відеоконференції.

Слід зазначити, що судовий розгляд даного кримінального провадження в режимі відеоконференції жодним чином не порушує та не обмежує обвинуваченого ОСОБА_3 в реалізації його процесуальних прав, оскільки йому забезпечена повна можливість бачити і чути учасників кримінального провадження та дистанційно приймати участь у розгляді його судової справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про проведення судових засідань за безпосередньої його участі шляхом конвоювання з ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" до приміщення суду задоволенню не підлягає.

Під час проведення досудового розслідування, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні прокурором надано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , в обґрунтування якого зазначено, що на момент судового розгляду продовжують мати місце ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, зможе: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування до ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та не є достатнім для запобігання спробам вчинити новий злочин, оскільки не маючи офіційних джерел прибутку, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою отримання доходу. Також, застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не відповідає особі обвинуваченого, тяжкості вчиненого злочину та не забезпечить запобігання обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України. У відповідності до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, підстави для визначення ОСОБА_3 застави відсутні. Прокурор вказане клопотання підтримала та просила задовольнити.

Потерпілий підтримав вказане клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, оскільки пред`явлене обвинувачення не підтверджено, зазначені у клопотанні прокурора ризики є необґрунтованими та непідтвердженими. Просила змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 14.09.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 листопада 2023 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27.09.2023 року ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 14.09.2023 року щодо ОСОБА_3 залишено без змін.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, ст.17 Закону України від 23.08.2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").

На думку суду, обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, та не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів та бере до уваги доводи захисника ОСОБА_6 стосовно наявності позитивних обставин, які характеризують ОСОБА_3 , однак не вважає беззаперечно достатніми для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Разом з тим, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього судом не встановлено.

Так, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких останньому органом досудового розслідування пред`явлене обвинувачення. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватими у інкримінованому злочині, зможе ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування), незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, вказує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаними про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може виїхати на непідконтрольні території Україні. Крім того, ОСОБА_3 може незаконно впливати та здійснювати тиск на потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які ще не допитувалась під час судового розгляду, шляхом здійснення на них тиску з метою зміни їх показів. Також, ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як є раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, станом на сьогоднішній день обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, яке перебуває на розгляді в Центральному районному суді м.Миколаєві, та за ч.2 ст.186 КК України, яке перебуває на розгляді в Заводському районному суді м.Миколаєві.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_3 неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, не має постійного та стабільного джерела прибутку, що вказує на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а також стан його здоров`я (відсутність даних щодо неможливості перебування в умовах ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" за станом здоров`я).

За сукупності таких обставин, з урахуванням вимог ст.178 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Доводи захисника в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, необхідних для тримання під вартою, та зводяться лише до незгоди з клопотанням прокурора, а тому в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.176, 177, 178, 183, 197, 314-316, 336 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відкласти підготовче судове засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001209 від 11 вересня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, на 10:00 годину 08 грудня 2023 року.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про проведення судових засідань за безпосередньої участі обвинуваченого шляхом його конвоювання з ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" до приміщення суду - відмовити.

Проводити судове провадження по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в режимі відеоконференції між Центральним районним судом м.Миколаєва, за адресою: м.Миколаїв, вул.Декабристів, 41/12, та державною установою "Миколаївський слідчий ізолятор", за адресою: м.Миколаїв, вул.Лагерне поле, 5.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису. Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку.

Зобов`язати службову особу державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор", яка буде виконувати дану ухвалу, вручити обвинуваченому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки в судовому засіданні та перебувати поряд з ним до закінчення судового засідання.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 31 грудня 2023 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали надіслати до державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" для виконання.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1