22 грудня 2023 року м. Запоріжжя
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з мобільного телефону Iphone; банківської карти білого кольору на ім`я « ОСОБА_5 »; мобільного телефону у корпусі чорного кольору марки «LG», накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2023.
В обґрунтування клопотання зазначив, що вилучені під час обшуку особисті речі ОСОБА_4 не відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, і потреба в їх подальшому арешті відпала.
В судове засідання власник майна та його представник не з`явилися. 21.12.2023 на електронну пошту суду від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання про скасування арешту майна за відсутності власника майна та його представника.
Слідчий в судове засідання також не з`явився. 22.12.2023 від слідчого СВ відділу поліції № 5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд клопотання за відсутності слідчого, в якій слідчий також зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання про скасування арешту.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Вивчивши клопотання, заяву слідчого, слідчий суддя встановив наступне.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2023 накладено арешт на майно, вилучене слідчим 06.11.2023 під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон Iphone; банківську карту білого кольору на ім`я « ОСОБА_5 »; мобільний телефон у корпусі чорного кольору марки «LG».
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
Статтею 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Із заяви слідчого, поданої до суду 22.12.2023, вбачається, що потреба в подальшому застосуванні арешту майна ОСОБА_4 відпала.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання ОСОБА_3 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172-175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2023 на мобільний телефон Iphone; банківську карту білого кольору на ім`я « ОСОБА_5 »; мобільний телефон у корпусі чорного кольору марки «LG».
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1