печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2023 прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту.

У судове засідання прокурор подав заяву, в якій просив розглядати клопотання без його участі, вимоги підтримав.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Досудовим розслідування встановлено, що слідчими Головного слідчого управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженн № 0000370 від 09.06.2022 за підозрою колишнього заступника Міністра оборони України у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, вчинене в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 114-1 Кримінального кодексу України, а також за фактами перевищення службовими особами Міністерства оборони України влади та службових повноважень при укладенні з рядом суб`єктів господарювання під час дії воєнного стану завідомо збиткових для держави договорів (контрактів, угод) про поставку товарів, засобів індивідуального захисту, продуктів харчування для потреб Збройних Сил України по завищеним цінам, низької якості та зі 100% передоплатою, що спричинило тяжкі наслідки, заволодіння службовими особами ряду суб`єктів підприємницької діяльності за попередньою змовою з іншими пов`язаними з ними особами шляхом зловживання своїм службовим становищем державними коштами в особливо великих розмірах, а також за фактом перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період службовими особами Міністерства оборони України за попередньою змовою зі службовими особами ряду суб`єктів підприємницької діяльності та іншими особами, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 426-1, частиною п`ятою статті 191, частиною першою статті 114-1 Кримінального кодексу України, процесуальне керівництво якого здійснює Спеціалізована прокуратура у сфері оборони.

Під час досудового розслідування указаного кримінального провадження встановлено, що Міністерством оборони України було закуплено засоби індивідуального захисту без забезпечення належного контролю якості.

Таким чином, на даний час у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що закуплені Міністерством оборони України засоби індивідуального захисту можуть не відповідати встановленим стандартам якості, що висуваються до вказаної продукції.

Разом із тим встановлено, що одним із постачальників засобів індивідуального захисту для Міністерства оборони України, належний контроль якої не здійснювався, могла бути компанія POWERLAB за договором № MDUA03 від 09.03.2022, предмет поставки якого складав: «кулестійкі жилети ІІІА, кулестійки плити ІV, кулестійкий шолом ІІІА».

Згідно наявних матеріалів кримінального провадження, місцем постачання засобів індивідуального захисту за договором № MDUA03 від 09.03.2022 була військова частина НОМЕР_1 , яка в свою чергу згідно накладної № 2354 від 13.06.2022 передала кулестійкі шоломи ІІІА до військової частини НОМЕР_2 .

07.09.2023 на підставі добровільної згоди за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд чотирьох шоломів сірого кольору без наявних заводських маркувань (бирок) на яких під час проведення огляду було нанесено рукописний запис: «зразок № 1», «зразок № 2», «зразок № 3», «зразок № 4», які належать військовій частині НОМЕР_2 , на підставі накладної № 2354 від 13.06.2022 та вилучено вказані шоломи.

07.09.2023 визнано речовим доказом вилучені в ході проведення огляду у військовій частині НОМЕР_2 чотири шоломи сірого кольору без наявних заводських маркувань (бирок) на яких під час проведення огляду було нанесено рукописний запис: «зразок № 1», «зразок № 2», «зразок № 3», «зразок № 4».

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час проведення огляду 07.09.2023 за місцем дислокації військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 чотири шоломи сірого кольору без наявних заводських маркувань (бирок) на яких під час проведення огляду було нанесено рукописний запис: «зразок № 1», «зразок № 2», «зразок № 3», «зразок № 4», які належать військовій частині НОМЕР_2 , на підставі накладної № 2354 від 13.06.2022.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1