Справа № 754/1857/24
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач ВД Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором 08.02.2024 року подав до суду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що відповідно до матеріалів досудового розслідування та витягу з реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження №0000108) 07.02.2024 року о 23.00 год. по вул. Шолом-Алейхема, 26 в м. Києві працівниками поліції було зупинено ОСОБА_4 , який надав для вилучення один прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною, яку останній зберігав при собі без мети збуту. Також ОСОБА_4 повідомив, що вказану речовину він придбав через месенджер «Телеграм», посилку забрав в поштоматі «Нова пошта» № 6525 по вул. Шолом-Алейхема, 17 в м. Києві.

08.02.2024 року в період часу з 00.29 год. по 00.45 год. під час огляду місця події по вул. Шолом-Алейхема, 26 в м. Києві було виявлено та вилучено:

- пакування посилки «Нова пошта» з наліпкою та надписами;

- складові частини ліхтаря та елементи кріплення;

- мобільний телефон «Iphone 12 Pro» зеленого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Постановою дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві вказане майно визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000108.

Дізнавач просить накласти арешт на вказане майно, в обґрунтування клопотання зазначив, що вилучене майно має ознаки речового доказу, у зв`язку із чим необхідно забезпечити його збереження, та є підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні у подальшому для проведення слідчих та інших процесуальних дій.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання без його участі та просить задовольнити подане клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.

В суді встановлено, що в провадженні ВД Деснянського УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000108 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.

Згідно вимог п. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач вповноважений звертатись з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Клопотання дізнавача про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання дізнавача та накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене при проведенні огляду по АДРЕСА_1 , а саме: пакування посилки «Нова пошта» з наліпкою та надписами; складові частини ліхтаря та елементи кріплення; мобільний телефон «Iphone 12 Pro» зеленого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, могло зберегти сліди кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.98,131,167,170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача ВД Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 09.02.2024 року під час огляду по вул. Шолом-Алейхема, 26 в м. Києві

- пакування посилки «Нова пошта» з наліпкою та надписами;

- складові частини ліхтаря та елементи кріплення;

- мобільний телефон «Iphone 12 Pro» зеленого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: