Справа № 457/165/24
провадження №1-кп/457/35/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000005 від 16 січня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стрий Львівської області, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 січня 2024 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він не являється особою, яка має право на отримання посвідчення учасника бойових дій, яке відповідно до Закону надає певні права, переслідуючи корисливий мотив, вирішив надати засоби невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділені у окреме кримінальне провадження для підроблення офіційного документу - посвідчення учасника бойових дій на його ім`я, тобто вчинити пособництво у підробленні вказаного посвідчення з метою його використання.

Для цього, ОСОБА_3 приблизно в перших числах липня 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в курортному парку м. Трускавець по бульвару Торосевича, діючи умисно, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на пособництво іншій невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділені у окреме кримінальне провадження у підробленні посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що таке посвідчення буде підробленим за грошову винагороду, під час особистої зустрічі надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділені у окреме кримінальне провадження засоби для підроблення вказаного посвідчення, а саме: копію свого паспорта громадянина України із персональними даними та свою фотографію для її подальшого вклеювання у підроблене посвідчення, з метою його подальшого отримання та використання.

Цим самим ОСОБА_3 заздалегідь обіцяв придбати підроблений документ - посвідчення учасника бойових дій та надав засоби для його підроблення у вигляді персональної інформації, копії документа та фотографії, що використовувались для його підроблення.

Після цього, у липні 2023 року, більш точний час під час досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені у окреме кримінальне провадження діючи умисно за пособництва ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці підробила офіційний документ, що має видаватись установою в порядку визначеному законом та надає певні права, а саме посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , яке начебто видане 17.07.2023 на ім`я ОСОБА_3 .

В подальшому, в один із днів у середині липня 2023 року, приблизно о 12 год. 00 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 діючи умисно, маючи намір в подальшому використовувати вищевказане підроблене посвідчення отримав його під час особистої зустрічі від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені у окреме кримінальне провадження перебуваючи у м. Трускавець.

При цьому ОСОБА_3 усвідомлював, що вказане вище посвідчення учасника бойових дій є підробленим, видавалось не установою, яка має право видавати такі документи та надає права останньому, проте залишив дане посвідчення в себе для подальшого особистого використання.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України.

При цьому, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він не являється особою, яка має право на отримання посвідчення учасника бойових дій, яке відповідно до Закону надає певні права, переслідуючи корисливий мотив, в липні 2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, незаконно набув у користування підроблене посвідчення учасника бойових дій, що начебто видане на його ім`я та незаконно використав його за наступних обставин.

Досудовим розслідування встановлено, що 16 січня 2024 о 14 год. 55 хв. ОСОБА_3 перебуваючи на автостанції міста Трускавця, що розташована за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вулиця Дрогобицька, 35, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , видане 17.07.2023 на ім`я ОСОБА_3 є підробленим та отримане ним не в порядку діючого законодавства, використав його пред`явивши працівнику каси автостанції міста Трускавця ОСОБА_5 з метою безкоштовного проїзду у громадському транспорті та отримав безкоштовний квиток № 9370 (КП) для проїзду 16.01.2024 рейсовим автобусом сполученням «Трускавець Чортків» до міста Івано-Франківська.

В подальшому, цього ж дня приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік ресторану «Вогні Баку», що розташований за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вулиця Дрогобицька, 37, будучи зупиненим працівниками Національної поліції, зокрема відділення поліції № 2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, які на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліції» просили його пред`явити документ, що посвідчує його особу, достовірно знаючи, що посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 видане 17.07.2023 на ім`я ОСОБА_3 , є підробленим, пред`явив його працівникам Національної поліції, з метою посвідчення своєї особи, тобто використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. У судовому засіданні підтвердив обставини, що викладені у обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, оскільки він вчинив пособництво в підробленні офіційного документа, який видається організацією і надає права, з метою використання його іншою особоюта використав завідомо підроблений документ. Вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, є кримінальними проступками.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а саме те, що він на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, скарг на нього не поступало, однак є раніше судимим до покарання у вигляді штрафу, яке не відбув.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 25постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими встатті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Відповідно до положень ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 січня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

ОСОБА_3 інкримінуються кримінальні правопорушення, які скоєно ним до ухвалення вироку від 04 січня 2024 року. Оскільки обвинувачений вчинив злочин до ухвалення попереднього вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 січня 2024 року, йому на підставі ч. 4 ст.70 КК України слід визначити за вказаний злочин покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 71 КК України до покарання, призначено цим вироком за ч.4 ст.358 КК України, слід частково приєднати невідбуту частину покарання з урахуванням ч.4 ст. 70 КК України та остаточно призначити покарання.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України та стягнути з обвинуваченого витрати в користь держави за проведення у кримінальному провадженні експертизи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України з покаранням, призначеним вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 січня 2024 року, із застосуввнням ч.1 ст.72 КК України, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) місяця і 15 (п`ятнадцять) днів арешту.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за ч.4 ст.358 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного в порядку ч.4 ст.70 КК України та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці 15 (п`ятнадцять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 17 січня 2024 року на посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 17.07.2023 та квиток на автобус № НОМЕР_2 - скасувати.

Речові докази:

- посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 17 липня 2023 року та квиток на автобус № НОМЕР_2 знищити.

- диск із відеозаписом з боді-камер працівників ВП №2 Дрогобицького РВП що зберігається з матеріалами кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судові витрати на проведення технічної експертизи у розмірі 3029,12 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1