Справа №639/6210/23
Провадження №1-кс/639/1808/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання захисника ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0001093 від 21.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0001093 від 21.10.2023 року, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.11.2023 року, а саме з мобільного телефону Galaxy S22, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , який був вилучений 21.10.2023 року при проведенні огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання захисник зазначає, що в провадженні старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження № 0001093 від 21.10.2023 року. 21.10.2023 року під час особистого обшуку ОСОБА_5 був вилучений належний йому мобільний телефон Galaxy S22, на який ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.11.2023 року було накладено арешт.

На думку захисника арешт на вказаний мобільний телефон накладено необґрунтовано, оскільки він не відповідає вимогам ст. 98 КПК України, був вилучений саме в ході проведення особистого обшуку, а не в ході огляду місця події, як зазначено в клопотанні прокурора про арешт майна та ухвалі суду. Протокол затримання відносно ОСОБА_5 не складався, копію протоколу про вилучення у нього мобільного телефону не вручалась, чим порушено вимоги ч.3 ст. 168 КПК України.

Крім того, сторона захисту зазначає, що слідчим суддею під час вирішення питання про арешт майна було невірно вирішене питання щодо додержання прокурором строків на подання клопотання, які передбачені ст. 172 КПК України.

На підставі вищевикладеного, адвокат ОСОБА_4 просить скасувати арешт з мобільного телефону Galaxy S22, належного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі, просив скасувати арешт з мобільного телефону, належного ОСОБА_5 .

Власник майна ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, зауважив, що співробітники поліції у нього примусово вилучили мобільний телефон, до завершення слідчої дії він не міг добровільно покинути місце проведення огляду.

Слідча ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання захисника, вважала, що огляд місця події був проведений у відповідності до вимог КПК України, ОСОБА_5 добровільно видав свій мобільний телефон в ході огляду місця події, ухвалою слідчого судді арешт накладено обґрунтовано, вилучений в ході огляду мобільний телефон необхідний для проведення слідчих дій.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження №0001093 від 21.10.2023 року, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001093 від 21.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

21.10.2023 (субота) у період часу з 17 год 49 хв по 18 год 50 хв старшим слідчим СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого працівникам поліції було вилучено мобільний телефон Sаmsung Galaxy S22, IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 .

Постановою слідчої ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 23.10.2023 року вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

23.10.2023, тобто наступного робочого дня після вилучення майна, на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова поштою направлено клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 про арешт майна, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 23.10.2023.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від 25.10.2023 у справі № 639/6210/23 (провадження № 1-кс/639/1742/23) клопотання про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали. Копія ухвали отримана прокурором 30 жовтня 2023 року.

31.10.2023, в межах визначеного в ухвалі слідчого судді строку, прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 повторно звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням про арешт майна від 30.10.2023 (з усуненими недоліками), що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції, тобто в межах встановленого слідчим суддею 72 годинного строку.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Таким чином, при зверненні до суду прокурором дотримано строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, які передбачені абз. 2 ч. 5 ст. 171, ч. 3 ст. 172 КПК України.

В подальшому ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_8 від 02.11.2023 у справі № 639/6210/23 (провадження № 1-кс/639/1771/23) було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, у тому числі й на мобільний телефон Sаmsung Galaxy S22, IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 , вилучений у ході проведення огляду місця події у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування достатніх підстав вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вилучене відповідно до протоколу огляду від 21.10.2023 майно підлягає арешту, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Попередній судовий розгляд клопотання про арешт майна було проведено слідчим суддею за відсутності власника майна, у зв`язку із чим останній був позбавлений можливості висловити свої заперечення та надати до суду відповідні докази.

З наданих пояснень слідчої під час розгляду клопотання про скасування арешту встановлено, що на теперішній час будь-яких слідчих дій з вищевказаним мобільним телефоном з моменту його вилучення, тобто з 21.10.2023 року не проводились, не призначались відповідні судові експертизи. Крім того, слідчою не було доведено яке значення має вилучений мобільний телефон для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні та можливість використання як доказу відомостей, що містяться в цьому телефоні, не доведено, що незастосування заходу забезпечення у вигляді арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя зазначає, що мобільний телефон Galaxy S22, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 не є безпосереднім предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Крім того, з протоколу огляду місця події від 21.10.2023 року вбачається, що слідчим ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 було затримано гр. ОСОБА_5 та вилучено в останнього належний йому мобільний телефон. Будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_5 добровільно видав вилучене майно матеріали справи не містять.

Слідчий суддя зазначає, що для розмежування проведеної слідчої дії, її оцінки, а також оцінки доказів, отриманих у результаті її проведення, незважаючи на її процесуальне оформлення та назву документа, необхідно дослідити зміст та спосіб фактично вчинюваних уповноваженою особою дій, мети проведення слідчої дії.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_5 підтвердив, що він не надавав дозволу на вилучення у нього мобільного телефону Galaxy S22.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим під час проведення огляду місця події було вилучено мобільний телефон у ОСОБА_5 з порушенням вимог КПК України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що вказаний мобільний телефон був вилучений з порушенням вимог КПК України, останній не є предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, наслідки арешту для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним, що арешт накладено необґрунтовано, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту, у зв`язку із чим клопотання захисника підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.11.2023 року з мобільного телефону Galaxy S22, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 .

Зобов`язати слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області, який здійснює досудове розслідування по даному кримінальному провадженню, повернути вищевказаний мобільний телефон його власнику ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на слідчого ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, а контроль за її виконанням покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво по вказаному кримінальному провадженню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1