У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 січня 2024 року, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління національної поліції в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР повернуто скаржнику.

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, а матеріали провадження направити на новий судовий розгляд.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління національної поліції в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР повернуто скаржнику.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт стверджує, що рішення суду є необґрунтованим, та винесене з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що приймаючи рішення про повернення скарги з підстав відсутності ЕЦП слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, оскільки чинним законодавством не передбачено подання до суду документів з обов`язковим використанням ЕЦП.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_5 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ГУ НП в Миколаївській області , щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 20.12.2023 №12/БП-5.

Приймаючи рішення про повернення скарги, слідчий суддя вказав, що скарга, не містить електронного підпису, що в свою чергу не дає можливість встановити хто саме звертається до слідчого судді зі скаргою, чи відноситься він до кола осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а відтак чи уповноважений він звертатися до слідчого судді з вказаною скаргою. У зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу слід повернути особі, яка її подала на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління національної поліції в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 20.12.2023 №12/БП-5.

Приймаючи рішення про повернення скарги, слідчий суддя вказав, що на електронну адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 в електронному вигляді, однак в супереч вимогам щодо завірення надісланих документів в електронному виді, ОСОБА_5 не підписано подані документи електронним цифровим підписом, що в свою чергу не дає можливість встановити хто саме звертається до слідчого судді зі скаргою, чи відноситься він до кола осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а відтак чи уповноважений він звертатися до слідчого судді з вказаною скаргою. У зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу слід повернути особі, яка її подала на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Серед засобів захисту прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження є звернення до суду, в якому міститься вимога зацікавленої особи про захист свого права або законного інтересу, що підлягає розгляду та вирішенню в установленому законом порядку.

Положення КПК України не містять норм про можливість подачі до суду процесуальних документів в електронній формі, проте, не виключається можливість подання документів за правилами КПК України, сформованих в підсистемі «Електронний суд» або ж шляхом їх направлення на електронну пошту суду з накладенням електронного цифрового підпису.

У разі направлення документів на електронну адресу суду слід звернути увагу на те, що, відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа; згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.6 вказаного Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису, відповідно до ч.4 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Таким чином, законодавством на теперішній час передбачено декілька варіантів звернення до суду, а саме: шляхом надсилання у паперовому вигляді особою, яка його подає; у електронному вигляді за допомогою підсистеми «Електронний суд»; шляхом направлення на електронну адресу суду з обов`язковим накладенням електронного цифрового підпису, який за правовим статусом прирівняний до власноручного підпису. Вказані вимоги спрямовані на встановлення особи, що звернулася до суду, її чіткої ідентифікації.

Отже, електронний цифровий підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора цього документа іншими суб`єктами електронного документообігу.

Надсилання скарги у електронному вигляді на офіційну електронну адресу (електронну поштову скриньку) суду не є належним способом звернення до суду, без електронно-цифрового підпису. Дана обставина унеможливлює ідентифікацію особи, як суб`єкта звернення зі скаргою.

Проте, скарга ОСОБА_5 , всупереч вищезгаданим вимогам закону, була подана слідчому судді лише в електронній формі без скріплення цифровим підписом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність повернення ОСОБА_5 його скарги, у зв`язку із неможливістю достовірної ідентифікації особи, яка звернулась зі скаргою через відсутність електронного цифрового підпису, тобто поданням скарги особою, яка не має права її подавати.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 та скасування ухвали слідчого судді.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 січня 2024 року, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління національної поліції в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР повернуто скаржнику, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді