Справа № 585/3432/23
Номер провадження 1-кп/585/458/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000451 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с. Сміле Роменського району Сумської області, українки, громадянки України, з неповною вищою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

01.01.2023 близько 03 год. 41 хв. Особа 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21043» р.н. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, рухався в темну пору доби по вул. Соборній в с. Сміле Роменського району, Сумської області зі сторони с. Хоружівка Роменського району в напрямку с. Хмелів Роменського району. В салоні автомобіля під час руху також перебували: на передньому пасажирському сидінні Особа 2, на задньому пасажирському сидінні ліворуч Особа 3, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження. На задньому пасажирському сидінні праворуч їхала ОСОБА_3 .

Поблизу будинку АДРЕСА_3 , Особа 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, допустив наїзд на громадянина ОСОБА_6 , який нерухомо лежав на проїзній частині дороги на полосі руху водія та після наїзду автомобілем опинився під колесами транспортного засобу. Водій автомобіля Особа 1 продовжував рух ще близько 10 метрів. Після зупинки транспортного засобу, водій автомобіля та пасажири вийшли з автомобіля та виявили під колесами автомобіля тіло ОСОБА_6 .

Після цього, близько 03 год. 45 хв. 01.01.2023 року, не провівши заходів деблокування пішохода з під нижньої частини вищевказаного автомобіля, Особа 3, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння продовжив рух в напрямку с. Хмелів Роменського району, коли під колесами автомобіля перебував потерпілий ОСОБА_6 . Проїхавши близько 150 метрів у вказаному напрямку пішохід ОСОБА_6 під час руху автомобіля викотився з-під його коліс та залишився лежати на проїзній частині дороги, а Особа 3, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, продовжив рух в напрямку місця проживання.

Вийшовши з автомобіля після наїзду на пішохода, а також після волочіння потерпілого ОСОБА_6 під автомобілем, ОСОБА_3 достовірно розуміла, що потерпілий ОСОБА_6 внаслідок даної події отримав тілесні ушкодження і знаходився у безпорадному та небезпечному для життя стані, маючи реальну можливість, не надала йому необхідної допомоги, не вжила заходів, необхідних для відведення небезпеки для життя останнього, не повідомила про його стан до закладів охорони здоров`я та інших належних установ для забезпечення надання необхідної допомоги, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 помер в кареті БШМД.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена.

Таким чином ОСОБА_3 вчинила умисні дії, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 136 КК України - ненадання допомоги особі, яка перебуває у небезпечному для життя стані, при можливості надати таку допомогу, або неповідомлення про такий стан особи належним установам чи особам, що спричинило смерть потерпілого.

Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор під час судових дебатів висловив думку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю поза розумним сумнівом, її дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 136 КК України, що визнається самою обвинуваченою.

Прокурор вважає, що ОСОБА_3 , з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченої, яка повністю визнала вину, щиро розкаялася у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, можливо обрати покарання у виді двох років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспистовим строком на один рік. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не обирати.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.24).

Позиція сторони захисту.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю, у скоєному розкаялася і дала показання, що 01 січня 2023 року святкували Новий рік в с.Сміле. близько 4.00 години збирались їхати додому. ОСОБА_8 - власник транспортного засобу, але за кермо сів ОСОБА_9 , оскільки він алкогольні напої не вживав, але перебував у стані наркотичного сп`яніння. Ще з ними була ОСОБА_10 , яка сіла на пасажирське сидіння праворуч від водія. Вона ( ОСОБА_3 ) сіла за ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 - за ОСОБА_11 . Їхали десь хвилин 40. На дворі було темно, туман, асфальт був мокрий, але не слизький. Коли їхали, вона дивилась у бокове вікно автомобіля. В АДРЕСА_3 машина різко загальмувала. Вона побачила людину перед машиною. З машини вийшов ОСОБА_12 , ОСОБА_10 сказала, що будемо викликати швидку допомогу. Вона ( ОСОБА_3 ) злякалась, вийшла з машини і пішла. Також ОСОБА_3 зазначила, що розуміє і визнає вину в тому, що навчаючись на юриста повинна була знати і розуміти, що людина потрапила під колеса і може потребувати допомоги, не можна було залишати чоловіка в такому стані.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 обставини вчинення злочину та кваліфікацію дій підзахисної не оспорював, при цьому вважає, що наявність декількох пом`якшуючих обставин, дають підстави при призначенні покарання застосувати ст.ст. 69, 75 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у формі прямого умислу у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України (ненадання допомоги особі, яка перебуває у небезпечному для життя стані, при можливості надати таку допомогу, або неповідомлення про такий стан особи належним установам чи особам, що спричинило смерть потерпілого) доведена повністю поза розумним сумнівом.

При призначенні покарання суд враховує обставини, визначені ст. 65 КК України.

ОСОБА_3 вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_3 визнала свою вину, щиро розкаялася у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд також враховує дані про особу ОСОБА_3 , яка раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 53), на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с.52), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.51).

Враховуючи також обставини, повне визнання вини і щире розкаяння, сприяння розкриттю злочину та розгляду справи, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, встановленого в санкції ч. 3 ст. 136 КК України, - штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Ураховуючи обрану міру покарання, думку прокурора, суд вважає за можливе запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Витрати по справі відсутні. Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України і призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1