ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2764/23 Справа № 193/852/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

12.10.2023р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з ДУ «Софіївська ВК № 45» Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2023р., якою відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ «Софіївська ВК № 45» про застосування щодо засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання

за участю захисника ОСОБА_6

засудженого

(в режимі ВКЗ з ДУ « Софіївська ВК № 45») ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2023р. відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржено захисником ОСОБА_6 в інтересах засудженого в апеляційному порядку, та в апеляційній скарзі захисник:

- вказує, що відповідно до подання установи виконання покарань до суду засуджений характеризується позитивно, своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення;

- зазначає, що висновки суду, про те, що засуджений не довів свого виправлення, а подання ДУ «Софіївсьва ВК № 45» передчасне та не підлягає задоволенню, є помилковими;

- вважає, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому підлягає умовно достроковому звільненню від відбування покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України;

- прохає оскаржувану ухвалу скасувати, та застосувати до засудженого ОСОБА_7 умовно дострокове звільнення.

Про дату, час та місце судового розгляду прокурор повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення судового розгляду не надіслав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника та засудженого, які підтримали подану апеляційну скаргу, прохали її задовольнити, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що після дослідження відомостей про особу засудженого та умови відбутого ним покарання суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 , не став на шлях виправлення і не заслуговує умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

При цьому судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, раніше звільнявся по хворобі, 11.10.2017р. до нього був застосований іспитовий строк, однак в 2018р. він знову вчинив тяжкий злочин. Також суд першої інстанції вважав правильними доводи прокурора, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, та дійшов висновку, що процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши підстави, на які послався суд першої інстанції при відмові у задоволенні клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення, погоджується з ними за таких підстав.

Відповідно до вимог діючого КК України передбачена можливість окремій категорії засуджених повністю або частково звільнитися від подальшого відбування покарання після відбуття ними частини строку покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Частини 2 та 3 ст. 81 КК України передбачають дві основні підстави, при наявності яких у засудженого виникає право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Перша підстава - це фактичне відбуття засудженим певної частини строку покарання. Частиною 3 ст. 81 КК України передбачено співвідношення частини покарання, яку потрібно відбути засудженому до тяжкості злочину, який він вчинив.

Друга підстава визначена ч. 2 ст. 81 КК України відповідно до якої умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, судом апеляційної інстанції, при дослідженні відомостей про особу засудженого встановлено, що обвинувачений є особою, раніше тричі судимою, у тому числі за вчинення незаконного обігу наркотичних засобів, крім того злочин, за який він відбуває покарання у виді позбавлення волі, вчинений в період випробувального терміну.

Крім того, суд апеляційної інстанції досліджуючи відомості про особу засудженого встановив, що засуджений за час відбування покарання має чотири заохочення - одне 21.04.2020р., одне 25.01.2021р., та два в 2022р. - 14.04 та 11.07., та має два стягнення, які погашені - в 2021р. та в 2022р. відповідно.

(а.с. 5)

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи наведене, слід зазначити, що під «сумлінною поведінкою» слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявність заохочень та відсутності стягнень; участь у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого під час відбування ним покарання. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Таким чином суд апеляційної інстанції після аналізу поведінки засудженого та сукупності фактичних обставин відбування ним покарання не встановив, що засуджений має стабільну та постійну позитивну поведінку, у зв`язку з чим погоджується із висновками суду першої інстанції, що процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. Зокрема засуджений у місцях позбавлення волі за останнім кримінальним провадженням перебуває з 18.04.2019р., перше заохочення отримав через рік відбування покарання - 21.04.2020р., друге заохочення, ще через сім місяців - 25.01.2021р., третє заохочення через півтора року - 14.04.2022р., тобто у даному випадку ознаки стабільності у поведінці засудженого, на думку суду апеляційної інстанції, є більш уявними, ніж дійсними.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки сукупність усіх чинників, які досліджені, як судом першої інстанції, так і судом апеляційної, при розгляді даного питання, не відповідають принципам законності.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана ухвала є упередженою та необ`єктивною, оскільки засудженим відбута певна частина строку покарання, засуджений, відповідно до подання установи виконання покарань, характеризується позитивно, своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а висновки суду що засуджений не довів свого виправлення, а подання ДУ «Софіївсьва ВК № 45» передчасне та не підлягає задоволенню, є помилковими, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення тому підлягає умовно достроковому звільненню від відбування покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, є такими, що не підлягають задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено, рішення суду є законним, обґрунтованим та справедливим.

З огляду на викладене вище, та керуючись ст.ст. 81, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2023р., якою відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ «Софіївська ВК № 45» про застосування щодо засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2023р., якою відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ «Софіївська ВК № 45» про застосуваня щодо засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді