Єдиний унікальний № 510/1810/23
Провадження № 1-кп/510/324/23
У Х В А Л А

04.10.23 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі суду м. Рені Одеської області матеріали обвинувального акту, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2022 № 0000181 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2023 р. у провадження Ренійського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

03.10.2023 р. до Ренійського районного суду Одеської області надане клопотання № ЕП-1066 прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказав: «…Установлено, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому що, в 2022 році, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 перебував у м. Рені Ізмаїльського району Одеської області, де шляхом знахідки придбав згортки з речовиною білого кольору, пігулки, згорток з речовиною коричневого кольору, блістери таблеток «Метафін ІС», «МетадонЗН», які містять амфетамін, героїн, 6-моноацетилморфін, ацетилкодеїн, метадон та в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин з метою збуту. Реалізуючи свій злочинний умисел, у 2022 році, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 7 ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, незаконно, з метою подальшого збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, переніс згортки з речовиною білого кольору, пігулки, згорток з речовиною коричневого кольору, блістери таблеток «Метафін ІС», «Метадон-ЗН» до будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де їх розфасував у паперові та фольговані згортки помістив до пакетів та розклав по території домоволодіння і в приміщенні будинку, та в подальшому незаконно зберігав з метою збуту. Цього ж року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 в кінці городу за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , побачив кущі рослини роду коноплі та в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу з метою збуту. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у 2022 році, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 7 ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, незаконно, з метою подальшого збуту наркотичного засобу канабісу, зірвав рослини коноплі з листям, висушив та подрібнив їх, тим самим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який переніс до сараю, розташованого за вищевказаною адресою, де в подальшому незаконно зберігав з метою збуту. В ході проведення обшуку 15.12.2022 за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками поліції виявлено та вилучено: - 1 згорток з грудочкоподібною речовиною рожевого кольору, масою 0,738 г та 2 згортки із грудочкоподібною речовиною бежевого кольору, загальною масою 1,561 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої заборонено амфетамін, загальний вміст якого становить 1,341 г; - 12 згортків з кристалічною речовиною білого кольору, загальною масою 2 г, яка містить наркотичний засіб, обіг якого заборонено метадоном, загальний вміст якого становить 1,702 г; - 1 згорток із порошкоподібною речовиною коричневого кольору, масою 0,109 г, яка містить особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено героїн (діацетилморфін), кількісний вміст якого становить 0,057 г, 6-моноацетилморфін, кількісний вміст якого становить 0,001 г, та наркотичний засіб, обіг якого заборонено ацетилкодеїн, кількісний вміст якого становить 0,004 г; - 1 таблетку в 1 фрагменті блістеру, 10 таблеток в 6 фрагментах блістеру, 33 таблетки в 3 блістерах та 1 фрагменті блістеру із написом: «Метафін ІС ТДВ «ІНТЕРХІМ»», 20 таблеток в 2 блістерах із написом «Метадон-ЗН» містять наркотичний засіб, обіг якого заборонено метадон, загальний вміст якого становить 1,027 г; - пакет з речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого у висушеному стані становить 43,72 г. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000 великі розміри метадону становлять від 1,6 г до 20,0 г. На підставі викладеного, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 307 КК України за ознаками: незаконне виготовлення, придбання, та зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин з метою збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах. У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обвинувачується: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рені Одеської області, молдаванин, громадянин України, із середньотехнічною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючий судимостей. Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у інкримінуємому діянні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами Під час проведення досудового розслідування відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого злочину, те що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачене у вигляді тримання під вартою від 6 до 10 років з конфіскацією майна, так само враховуючи те, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не працює, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що може негативно вплинути на всебічне та об`єктивне досудове розслідування та судовий розгляд кримінального провадження. До підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, це впливає з рішення Європейського суду з прав людини (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57). Беручи до уваги, що на теперішній час ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, підозрюваному ОСОБА_4 на даний час змінювати запобіжний захід на більш м`який недоцільно, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, в зв`язку з чим з метою ухилення від покарання за вчинене, має реальну можливість переховуватись від правоохоронних органів, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, чим може перешкоджати встановленню об`єктивних обставин справи, продовжити злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків та заміни запобіжного заходу на більш м`який. Беручи до уваги те, що вказані обставини обґрунтовують неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст.ст. 36, 131, 132, 176-178, 181, 194, 315 КПК У країни,- ПРОШУ: Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 2 місяці з забороною йому залишати своє місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду з 22:00 години до 06:00 години наступної доби. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.; 2) утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; 3) прибувати до суду за першою вимогою в розумні строки; 4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися за межі Ізмаїльського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду…».

У судовому засіданні встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , на досудовому слідстві, ухвалою слідчого судді, 21.08.2023 р. був застосований запобіжній захід у вигляді домашнього арешту, покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком до 08.10.2023 р.

Прокурор підтримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив залишити домашній арешт, тільки нічний.

Вивчивши клопотання прокурора, який вважав необхідним продовжити запобіжній захід у вигляді домашнього арешту, покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , заслухавши думку обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слід продовжити на 60 днів, з продовженням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, також на 60 днів, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України «вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу».

Відповідно до ч.ч.1,2,6 ст.181 КПК України «1. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. 2. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. 6. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу…».

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України «Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні».

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України «Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю».

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого, підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Вищим спеціалізованим судом У країни з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК. з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі

суворості можливого судового рішенням, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний (обвинувачений) однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійсненна.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження мас прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан.

Відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, а саме: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 закінчується 08.10.2023 року, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились та не зменшились, підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту, не відпали; також те, що обвинувачений, не зміг довести у суді, що згідно ст.ст.176-178 КПК України змінилися, зменшились, або були усунути підстави, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд вважає доцільним та необхідним частково задовольнити клопотання прокурора та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строком на 60 днів, тобто до 02.12.2023 р.

Також, враховуючи, що строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо ОСОБА_4 , які встановлені у судовому засіданні, слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області та викладених в ухвалі від 21.08.2023, спливають 08.10.2023 року, ризики, передбачені п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, не змінились та не зменшились, а залишились, підстави їх обрання не відпали, а також з урахуванням того, що обвинувачений, не зміг довести у суді, що згідно ст.ст.176-178 КПК України змінилися, зменшилися, або були усунути підстави, які були враховані слідчим суддею при покладені обов`язків, а саме: заборонити залишати місце постійного проживання без дозволу суду; утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Ізмаїльського району Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, суд вважає доцільним та необхідним задовольнити частково клопотання прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків, відносно обвинуваченого, на строк 60 днів, тобто до 02.12.2023 р., включно.

Крім того, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним прокурором під час розгляду ризикам, про що свідчать обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого.

Також, у ході проведення підготовчого судового засідання, прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування було дотримано всіх вимог діючого КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту, не вбачається.

Обвинувачений ОСОБА_4 , проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, не заперечував.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підсудне Ренійському районному суду Одеської області, підстави для закриття чи зупинення провадження, повернення обвинувального акту прокурору чи направлення його до відповідного суду для визначення підсудності, не має, тому суд вважає необхідним призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, який проводити у відкритому судовому засіданні у залі Ренійському районному суду Одеської області із викликом сторін кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.177,183,291,314-316,371,376,395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду з 22:00 год. до 06:00 год.; та покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Ізмаїльського району Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, які встановлені слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області та викладені в ухвалі від 21.08.2023 р., продовжити строком на 60 днів, тобто до 02.12.2023 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі порушення покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосована більш жорстока міра запобіжного заходу.

Строк дії ухвали обчислювати з 04.10.2023 року.

Ухвала суду про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків, припиняє свою дію 02.12.2023 року.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2022 № 0000181 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, на 10:30 год. 06.11.2023 року в залі Ренійського районного суду Одеської області.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Викликати у судове засідання учасників судового провадження.

На ухвалу протягом семи днів з моменту її оголошення, до Одеського апеляційного суду, може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Суддя ОСОБА_1