Справа 688/1520/23
№ 1-кп/688/130/23
Ухвала

10 жовтня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка кримінальне провадженняпо обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого, востаннє 16.11.2018 року Ковельським міським судом Волинської області ч.2 ст. 186, ч.4 ст. ст.. 70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Алчевськ Луганської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого,зареєстрований по АДРЕСА_3 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого 25.01.2023 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

У провадженні Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ще на 60 днів, мотивуючи тим, що на даний час зберігаються ризики того, що обвинувачені, у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються, в тому числі, у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, та за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Крім того, останні ніде не працюють, не мають легальних джерел до існування, міцних соціальних зв`язків, можуть продовжити вчинення корисливих злочинів. Зважаючи на викладене, прокурор вважає, що є виправданим подальше тримання обвинувачених під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам. А тому, просив клопотання задовольнити.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у судове засідання не з`явились, подали заяви про його проведення без їх участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти поданого прокурором клопотання заперечували, посилаючись на відсутність ризиків, стан здоров`я обвинуваченого, вважають, що достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні проти поданого прокурором клопотання заперечували, посилаючись на відсутність ризиків, вважають, що достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши думки учасників судового провадження про продовження строку запобіжних заходів обвинуваченим, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи.

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.03.2023 року, залишеною без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10.03.2023 року, обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.04.2023 року включно, який ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.04.2023 року продовжений до 12.06.2023 року включно.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.06.2023 року, залишеною без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 16.06.2023 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжений до 06.08.2023 року включно, а ухвалами суду від 13.07.2023 року та 06.09.2023 року - до 10.09.2023 року та 04.11.2023 року відповідно.

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.05.2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.07.2023 року включно з визначенням застави в розмірі 53680 грн, який ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.06.2023 року продовжено до 06.08.2023 року включно, ухвалами суду від 13.07.2023 року та 06.09.2023 року продовжено до 10.09.2023 року та до 04.11.2023 року відповідно.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як визначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначений запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний та продовжувався в зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 122 КК України, а ОСОБА_5 в зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що вони можуть здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення, в тому числі тяжких злочинів, санкцією яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а також може незаконно впливати на свідків, які не допитанні в судовому засіданні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно обвинувальних актів ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 122 КК України які є тяжким та нетяжким злочинами відповідно, а ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 185 КК України, які є тяжкими злочинами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Волосюк проти України», «Ілійков проти Болгарії») сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Тому суд враховує тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання останніх винуватими у вчиненні тяжких злочинів, те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальні правопорушення, маючи не зняту та не погашену судимість, а ОСОБА_5 під час іспитового строку. Наведене вказує на наявність такого ризику, як можливість переховування обвинувачених від суду з метою уникнення вказаного покарання.

Разом з тим, у даному кримінальному провадженні судовий розгляд знаходиться на початковій стадії, потерпілі та свідки не допитані.

Оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, тому вважає, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Тому існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків з метою зміни показань останніх на користь обвинувачених.

Прокурор у судовому засіданні довів, що на момент розгляду кримінального провадження, не зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що дає підстави для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини, що враховувалися слідчим суддею при обранні та судом при продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, немає.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність тяжких злочинів, дані про осіб обвинувачених, які не працюють, не мають легальних джерел для існування, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинувачених. Із зазначених підстав суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу та виправдовують тримання обвинувачених під вартою.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених, оскільки вони, перебуваючи на волі, можуть порушити покладені на них законом процесуальні обов`язки та переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, обрані відносно обвинувачених запобіжні заходи відповідають характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, виключають можливість ухилення обвинувачених від суду, впливу на потерпілих та свідків, а відтак існує реальна необхідність у продовженні строку тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в строк до 04.11.2023 року неможливо закінчити судове провадження, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів до 08.12.2023 року без можливості внесення застави з урахуванням вимог п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, а ОСОБА_5 на 60 днів до 08.12.2023 року із визначенням відповідно до ч. 3 ст. 184 КПК України застави. Таким чином, суд дійшов висновку клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим задовольнити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Дію запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, до 08 грудня 2023 року включно.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Дію запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, до 08 грудня 2023 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 гривень,у разі внесення якої, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора чи суду; повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання чи роботи. У разі невиконання цих обов`язків, застава звертається у дохід держави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити начальнику начальнику РКС ГУНП в Хмельницькій області (29000, вул. Купріна, 48/1А, м. Хмельницький),начальнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» (29000, вул. Кам`янецька, 39, м. Хмельницький) для виконання, іншим учасникам судового провадження для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими протягом п`яти днів з часу отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1