Справа № 577/5385/23
Провадження № 1-кп/577/457/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час спільного проживання ОСОБА_5 , умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань останньої.
Так, за постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2023 року ОСОБА_5 був притягнутий до адмінвідповідальності передбаченої ч. 1 ст. 173 2 КУпАП за те, що 17.02.2023 року близько 15 год. 20 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем мешкання по АДРЕСА_1 , вчинив сварку відносно своєї дружини ОСОБА_4 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди здоров`ю ОСОБА_4 .
Крім того, 05.03.2023 року о 10 годині ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 вчинив відносно дружини ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю останньої
За даним фактом 05.03.2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 2 КУпАП, на підставі якого постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.03.2023 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 2 КУпАП.
Проте, ОСОБА_5 належних висновків не зробив і 16.08.2023 року приблизно об 12 год., перебуваючи за вищевказаним місцем проживання у дворі, де перебувала його дружина ОСОБА_4 , діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи перевагу у фізичній силі, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, почав вчиняти стосовно останньої психологічне насильство, яке полягало у демонстрації власної зверхності та фізичної переваги, словесних образах та приниженні ОСОБА_4 , виражанні нецензурною лайкою в бік потерпілої.
У наслідок систематичного вчинення психологічного насильства, протягом тривалого часу, відчуваючи страх та занепокоєння, 16.08.2023 року заради уникнення подальшого психологічного насильства стосовно себе, ОСОБА_4 звернулася до поліції з відповідною заявою про вчинення домашнього насильства.
За висновком судової психологічної експертизи №1511 від 26.09.2023 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 перебуває в емоційному стані тривожної полохливості, фрустрованності (емоційно-збуджена до стану нервово-психічного виснаження). Встановлений деструктивний емоційний стан тривожної полохливості, фрутрованості потерпілої ОСОБА_4 перебуває у причинному зв`язку з систематичним насильницько-психологічним тиском та поведінкою її чоловіка ОСОБА_5 по відношенню до неї. Вищевказані умисні дії, які виразилися у систематичному психологічному насильстві стосовно його дружини ОСОБА_4 , призвели до психологічних страждань потерпілої.
Отже, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань.
У підготовче судове засідання представлено угоду про примирення укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 28.09.2023 року відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Згідно наведеної угоди потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ст. 126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке слід призначити за вчинене кримінальне правопорушення.
ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Сторони узгодили покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік із застосуванням положень ст. 75, ч. 1 ст. 76 КК України, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України. ОСОБА_5 розуміє, що, відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладення і затвердження даної угоди є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав передбачених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України. Підтвердив добровільність укладення угоди, яку просить затвердити, призначивши узгоджену міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє, що, відповідно до ст.473 КПК України, наслідком укладення та затвердження даної угоди для неї є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України і позбавлення права вимагати у подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення, а також змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Вказала на добровільність укладення угоди про примирення із обвинуваченим, просить її затвердити і призначити узгоджене покарання.
У разі невиконання угоди про примирення, згідно з положенням ст.476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку.
ОСОБА_5 роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 -1 КК України.
Прокурор у судовому засіданні просить затвердити умови угоди про примирення і призначити покарання за ст.126-1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України.
Суд, перевіривши зміст угоди про примирення, вислухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого дійшов переконання, що вимоги угоди не суперечать закону, будь-чиїм правам та інтересам і можуть бути прийняті судом.
Сторони уклали угоду про примирення добровільно, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної із потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання, встановлені ст.476 КПК України, що є підставою для затвердження та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Отже перешкод для затвердження судом угоди про примирення не встановлено.
Керуючись: ст.ст. 314, 473, 474 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 28 вересня 2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі статей 75, 76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Обмежувальні заходи, передбачені ст. 91-1 КК України не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1