Справа № 209/904/22
Провадження № 1-кп/209/100/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Кам`янське

21 грудня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження, внесене 12.04.2022 в ЄРДР за № 0000235, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про визнання доказів очевидно недопустимими, в якому просив суд визнати очевидно недопустимими доказами, а саме додатковий огляд місця пригоди від 17.06.2022 зі схемою та фототаблицею, а також висновок експерта №10.1/017 від 22.06.2022. В обгрунтування заявленого клопотання зазначив, що в ході судового провадження стороною захисту були відкриті докази, отримані стороною захисту поза межами досудового розслідування, а саме: супровідний лист; заява про залучення експерта; договір про надання послуг; клопотання експерта; додатковий огляд місця пригоди зі схемою та фототаблицею до нього; заява про надання додаткових вихідних даних та матеріалів для проведення експертизи; акт прийняття-передачі наданих послуг; супровідний лист та висновок експерта. Вважає вказані докази, а саме додатковий огляд місця пригоди зі схемою та фототаблицею до нього та висновок експерта №10.1/017 від 22.06.2022 є очевидно недопустимими доказами, оскільки захисником, в порушення вимог ст.ст.93, 220 Кримінального процесуального кодексу України фактично проведено слідчу дію, а саме додатковий огляд місця ДТП. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, а саме до так званої «Доктрини плодів отруйного дерева» похідні докази отримані від недопустимих доказів так само мають визнатися недопустимими доказами. Таким чином висновок експерта також є очевидно недопустимим доказом, оскільки при проведенні цієї експертизи використовувалися вихідні данні, які отримані адвокатом у порушення вимог КПК України під час проведення додаткового огляду місця ДТП.

Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлене прокурором клопотання, не заперечував проти його задоволення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , надав до суду заперечення на клопотання прокурора про визнання доказів очевидно недопустимими від 05.07.2023, в обгрунтування яких зазначив наступне. Використовуючи своє право на збирання належних, законних та допустимих доказів, обвинуваченим за участю сторони захисту, згідно до заяви про залучення експерта для проведення судової експертизи, 07 червня 2022 року був укладений Договір про надання послуг № 10.1 з ФОП ОСОБА_8 , який має кваліфікацію судового експерта (Свідоцтво № 1838 від 25 листопада 2016 року, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України), предметом якого є проведення судової авто технічної експертизи по факту події ДТП яке мало місце 11.04.2022 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 . Підставою для проведення незалежної авто технічної експертизи стали факти того, що Висновок експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/104-21/10539- 1Т від 11.05.2022 року є недопустимими та не може бути використаний при прийнятті судового рішення по даному кримінальному провадженні з підстав того, що даний Висновок був складений за відсутністю достатніх об`єктивних даних про автотранспортну подію, а саме: в вихідних даних експертом безпідставно вказано, що перехрестя вул. Таманської та вул. Чкалова є рівнозначним; видимість і оглядовість водіям не обмежена; відстань «Скутера» до зіткнення складала 4,95..4,6 м., та інші данні які не відповідають реальним обставинам дорожньої - транспортної події, та слідчим не виконані необхідні дії та визначення відповідних параметрів, необхідних для проведення такої категорії експертиз. Незалежним експертом ОСОБА_8 17 червня 2022 року за участю захисника, понятих та інших незалежних учасників було проведено додатковий огляд місця пригоди, складено відповідна схема та фотографування події, та на підставі зібраних додаткових даних 22 червня 2022 року підготовлений та належним чином оформлений Висновок експерта за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП № 10.1./017. Питання, які не були поставлені та не вирішені Висновком експерта ОСОБА_9 датованим 11.05.2022 р., та який викликав у сторони захисту сумнів, а саме, - не з`ясовано ряд питань, що мають дуже важливе значення для розгляду кримінального правопорушення, та користуючись своїми правами передбаченими ч. 1 статті 101 КПК України, яка надає право кожної стороні кримінального провадження надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях (статті 242, 243 КПК України), був залучений незалежний кваліфікованій судовий експерт ОСОБА_8 для проведення судової незалежної експертизи. Експертом ОСОБА_8 в ході проведення незалежної експертизи були враховані виключно вихідні дані, які малися в матеріалах досудового розслідування, без змін, та були встановлені додаткові вихідні данні під час додаткового огляду місця пригоди від 17.06.2022 року, що мають значення при розгляді кримінального провадження. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора Кам`янської окружної прокуратури про визнання доказів очевидно недопустимими.

Вислухавши учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.2 ст. 84 КПК України).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).

Згідно з вимогами ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; 4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання (ч.ч.2, 3 ст.87 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Критеріями допустимості доказів є, зокрема, належні джерело, суб`єкт, процесуальна форма, фіксація та належні процедура й вид способу формування доказової основи.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

При визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу (постанова ККС ВС від 25.09.2018 у справі № 210/4412/15-к). Щодо існування інших (умовних) підстав для визнання доказів недопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальному провадженні з`ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвели і чи є ці наслідки незворотними (тобто такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду). Якщо мова йде про визнання доказів, отриманих під час слідчих (розшукових) дій, недопустимими, це здебільшого стосується наявності сумнівів у достовірності відомостей, отриманих в результаті їх проведення (постанова ККС ВС від 05.08.2020 у справі № 334/5670/18).

Відповідно до ст.333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом. У разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що стороною захисту з порушенням вимог КПК України проведено додатковий огляд місця пригоди від 17.06.2022 р. із фототаблицею та схемою, складений спеціалістом ОСОБА_8 за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , учасників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , спостерігача ОСОБА_12 , складено процесуальні документи, які судом мають бути визнані очевидно недопустимими.

Отримання доказів на підставі інформації, отриманої з недопустимого доказу, тягне за собою їх безумовну недопустимість. Така недопустимість доказів не залежить від характеру та ступеня того чи іншого порушення кримінально-процесуального закону.

Враховуючи вищевикладене, а також концепцію «плодів отруйного дерева», згідно якої, якщо джерело доказів («дерево») є недопустимим, то всі докази, отримані за його допомогою («плоди») будуть такими ж, викладену у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, «Гефген проти Німеччини» від 30 червня 2008 року, «Яременко проти України» від 30 квітня 2015 року та інші, можна стверджувати, що при процесуальному оформленні вказаних доказів: додаткового огляду місця пригоди від 17.06.2022 р. із фототаблицею та схемою, складеного спеціалістом ОСОБА_8 за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , учасників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , спостерігача ОСОБА_12 , а також висновку експерта № 10.1/017 від 22.06.2022, складеного судовим експертом ОСОБА_8 та проведеного на замовлення обвинуваченого ОСОБА_6 , стороною захисту не дотримано процесуального порядку отримання таких доказів та не дотримано правил фіксації ходу і результатів слідчих (розшукових) дій відповідно до ст.ст. 84 - 87 КПК України, що в свою чергу тягне за собою визнання очевидно недопустимими доказами та неможливість дослідження таких доказів під час судового розгляду кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР за N0000235 від 12.04.2022.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84, 87, 89, 333 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, про визнання очевидно недопустимими доказами - задовольнити.

Визнати очевидно недопустимими доказами: додатковий огляд місця пригоди від 17.06.2022 р. із фототаблицею та схемою, складений спеціалістом ОСОБА_8 за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , учасників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , спостерігача ОСОБА_12 , а також висновок експерта № 10.1/017 від 22.06.2022, складений судовим експертом ОСОБА_8 та проведений на замовлення обвинуваченого ОСОБА_6 , що тягне за собою неможливість дослідження таких доказів під час судового розгляду кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР за N0000235 від 12.04.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Повний текст ухвали оголошений 22 грудня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1