Справа № 438/88/23
Провадження № 1-кп/438/22/2024
УХВАЛА

іменем України

23 січня 2024 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду об`єднане кримінальне провадження № 438/88/23 провадження № 1-кп/438/22/2024, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001122 від 16.09.2019 та №0000069 від 26.07.2022, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.209 КК України,

за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :

у провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.209 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою терміном на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 671000 грн.

Через електронну адресу Бориславського міського суду Львівської області захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт за адресою зареєстрованого місця проживання : АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло в нічний період доби із встановленням процесуальних обов`язків.

В обґрунтування клопотання прокурор ОСОБА_4 посилається на те, що досудовим розслідування встановлено, що директор ПП «Спецавтогідробуд» ОСОБА_3 в період з 29.12.2020 по 28.12.2021, займаючи посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто являючись службовою особою, умисно, з корисливих мотивів та корисливою метою, а саме привласнення бюджетних коштів, виділених на будівництво моста через р. Східничанка з підходами по вул. Кропивницькій в смт. Східниця м.Борислава, Львівської області, шляхом вчинення службового підроблення, а саме підписання актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ 2в №1, 2, 3, 4, 5 за грудень 2020 року, № 7, 8, 9 за вересень 2021 року, №10 за жовтень 2021 року та №11 за грудень 2021 року та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ 3 за грудень 2020 року, вересень 2021 року, жовтень 2021 року та грудень 2021 року, з внесеними у них невстановленою досудовим розслідуванням особою у невстановлений час та у невстановленому місці, завідомо неправдивими відомостями щодо обсягів, вартості виконаних робіт, використаних матеріалів та понесених витрат, які не відповідали дійсності, та фактично не були виконані, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив кошти державного бюджету у виді субвенції в особливо великих розмірах в сумі 8 698 814,64 грн.

В подальшому, ОСОБА_3 умисно, з корисливих мотивів та метою легалізації майна одержаного злочинним шляхом, достовірно знаючи, що кошти в сумі 8 698 814,64 грн., які надійшли з розрахункових рахунків Східницької селищної ради на розрахунковий рахунок ПП «Спецавтогідробуд» отримані підприємством внаслідок вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, що передували легалізації (відмиванню) доходів, тобто одержані злочинним шляхом, вчинив фінансові операції з вказаними грошовими коштами у великому розмірі, з метою маскування незаконного походження таких, а саме перебуваючи у місті Львові, в період з 04.01.2021 по 11.01.2022 перерахував кошти в сумі 8 698 814,64 грн. з розрахункового рахунку ПП «Спецавтогідробуд» № НОМЕР_1 у виді фінансової позики згідно договорів №1219/1 від 10.12.2019 та №401/22 від 04.01.2022 на свій власний рахунок № НОМЕР_2 та в подальшому набув вказані грошові кошти у великому розмірі, а саме в період з 04.01.2021 по 13.01.2022 зняв кошти в сумі 8 698 814,64 грн. з власного рахунку № НОМЕР_2 , через POS-термінали, банківські каси та банкомати у м.Львові, Крім цього, ОСОБА_3 27.07.2021 уклав договір підряду №27/07 із Управлянням житлово-комунального господарства та енергозбереження Бориславської міської ради, предметом якого було проведення робіт по об`єкту «Капітальний ремонт проїзної частини дороги вул. Гірна від медичного коледжу до перехрестя з вул. Короленка в м.Бориславі Львівської області, відповідно до якого 12.08.2021 на розрахунковий рахунок ПП «Спецавтогідробуд», перераховано кошти (субвенцію з державного бюджету) у виді авансу на суму 1 988 659,00 грн.

Крім цього ОСОБА_3 27.07.2021 уклав договір підряду №27/07, із Управлінням житлово - комунального господарства та енергозбереження бориславської міської ради, предметом якого було проведення робіт по об`єкту «Капітального ремонту проїзної частини дороги вул. Гірна від медичного коледжу до перехрестя з вул. Короленка в м. Бориславі Львівської області», відповідно до якого 12.08.2021 на розрахунковий рахунок ПП «Спецавтогідробуд» перераховано кошти (субвенцію з державного бюджету) у виді авансу на суму 1988659,00 грн.

Крім цього ОСОБА_3 всупереч п.3.4. Договору підряду №27/07, яким передбачено що підрядник зобов`язується використати одержаний аванс протягом трьох місяців після його отримання, відповідно до Актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ№3) а невикористані суми авансу повернути, в період часу між 09 год. до 18 год. 09.11.2021 підписав акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за листопад 2021 року форми КБ 2в та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ 3 за листопад 2021 року, достовірно знаючи, що у них внесено завідомо неправдиві відомості щодо обсягів, вартості виконаних робіт, використаних матеріалів та понесених витрат, які не відповідали дійсності, та фактично не були виконані, на загальну суму 544464,69 грн., в тому числі ПДВ. Внаслідок чого, ОСОБА_3 невикористану суму авансу в розмірі 544 464,69 грн. не повернув на рахунок управління житлово- комунального господарства та енергозбереження Бориславської міської ради а незаконно привласнив.

Обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 4, 5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.209 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження.

При винесенні ухвал про обрання та продовження запобіжного заходу слідчі судді, суддя дійшли висновку про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки у разі визнання винуватим ОСОБА_3 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна; ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, матиме доступ до речей та документів, які підпадають під ознаки речей, визначених у ст. 98 КПК України, таким чином може знищити, сховати або спотворити, зокрема бухгалтерські документи, що стосуються виконання робіт по об`єкту: «Будівництво моста через р. Східничанка з підходами по вул. Кропивницькій в смт. Східниця м.Борислава, Львівської області»; підозрюваний ОСОБА_3 може зустрічатися із свідками у вказаному кримінальному провадженні, зокрема із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , працівниками та засновниками ПП «Спецавтогідробуд», таким чином може вплинути на їх свідчення під час досудового розслідування та судового розгляду; ОСОБА_3 може продовжувати вчиняти інкриміновані йому кримінальні правопорушення, пов`язані із привласненням бюджетних коштів.

На даний час встановлені досудовим слідством ризики не зменшились, оскільки існує ймовірність того, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду, оскільки за вчинені кримінальні правопорушення санкція статті передбачає покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, впливатиме на встановлених свідків у кримінальному провадженні, продовжуватиме вчиняти інкриміновані йому кримінальні правопорушення, знищить сховає чи спотворить бухгалтерські документи сторона обвинувачення вважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам продовжувати вчиняти інкриміновані йому кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, знищити, сховати чи спотворити бухгалтерські документи що стосуються виконання робіт по об`єкту. Вказані потреби виправдовують застосування до ОСОБА_3 єдиного правильного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

Окрім того, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст.2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи вказані обставини, що оцінені в тому числі в сукупності з даними про особу підозрюваного запобігти ризикам, вказаними вище шляхом застосування інших більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а їх відвернення можливе лише за умови ізоляції підозрюваного в умовах тримання під вартою, так як менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у привласненні бюджетних коштів в розмірі 8 698 814, 64 грн., сторона обвинувачення вважає за необхідне залишити визначену йому заставу в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671000 гривень, оскільки така застава достатня забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього законом обов`язків. Застава в нижчому розмірі від 80 до 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зважаючи на майновий стан ОСОБА_3 не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

Захисник ОСОБА_5 в обґрунтування клопотання вказує, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою в серпні 2022 року, слідчий суддя виходив з того, що підозрюваному у разі визнання його винуватим загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна. А відтак вважав доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду оскільки за вчинені кримінальні правопорушення санкція статті передбачає покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Слідчим суддею було взято до уваги й ризик, передбачений у п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, матиме доступ до речей і документів, які підпадають під ознаки речей, визначених у ст. 98 КПК України, таким чином може знищити, сховати, чи спотворити, зокрема бухгалтерські документи що стосуються виконання робіт по об`єкту будівництво моста через р. Східничанка з підходами по вул. Кропивницькій в смт. Східниця м.Борислава, Львівської області.

Крім цього, слідчий суддя вважав доведеним й наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі, ОСОБА_3 міг би зустрічатися із свідками у вказаному кримінальному провадженні, працівниками та засновниками ПП «Спецавтогідробуд» таким чином вплинути на їх свідчення під час досудового розслідування та судового розгляду, міг продовжувати вчиняти інкриміновані йому кримінальні правопорушення пов`язані із привласненням бюджетних коштів, оскільки на сьогоднішній день договір на будівництво моста через р. Східничанка з підходами по вул. Кропивницькій в смт. Східниця м.Борислава, Львівської області не розірваний, та підозрюваний складатиме та надаватиме інші завідомо підроблені документи з метою привласнення бюджетних коштів, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

На даний час керівником ПП «Спецавтогідробуд» є ОСОБА_9 . Вказана особа має статус свідка в даному кримінальному провадженні, допитана судом. До призначення на посаду директора, ОСОБА_9 займав посаду інженера в даному підприємстві. Тобто, ОСОБА_3 на даний час не обіймає посаду керівника підприємства, відтак, частина ризиків, що була з цим фактом пов`язана, відпала, як і відпали ризики щодо того, що ОСОБА_3 нібито перебуваючи на волі зможе продовжувати діяльність з розкрадання бюджетних коштів.

В ході досудового розслідування, строки якого неодноразово продовжувалися, зібраний весь масив доказів, які визначені стороною обвинувачення як достатні для складання обвинувального акту та скерування його до суду. Особливістю економічних злочинів є їх ретроспективність і відображення слідів таких в письмових доказах. Відтак, ОСОБА_3 , чи інші особи на даний час позбавлені реальної можливості яким - небудь чином впливати на доказову базу в рамках даного провадження, оскільки така в повній мірі зібрана, досліджена судом в судовому засіданні. Всі письмові та речові докази зібрані, вилучені і долучені до провадження, експертизи проведені, досліджені судом.

В ході судового розгляду всі письмові докази у справі досліджено, досліджено також висновки експертиз. Тому на даний час відсутній ризик викривлення, або спотворення інформації, яка міститься у даних засобах доказування зі сторони обвинуваченого.

З наведеного вбачається, що ризики відносно ОСОБА_3 , які на думку сторони обвинувачення існували на момент обрання запобіжного заходу і якийсь час при продовження запобіжного заходу, на даний час суттєво зменшилися, а деякі відпали.

Щодо визначеного розміру застави як альтернативи триманню під вартою, то цілком очевидним є те, що така є невиправдано завищена і завідомо непомірна для ОСОБА_3 . Згідно довідки про доходи ОСОБА_3 , за 2022 рік обвинувачений отримав близько 40 000 гривень заробітної плати. У його власності перебуває одна квартира, в якій він зареєстрований та проживав до моменту затримання. Під час досудового розслідування даного кримінального провадження, на вказану квартиру ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області накладено арешт без заборони користування. Іншого рухомого, або нерухомого майна у обвинуваченого немає, як і немає грошових коштів на рахунках в банках.

3 врахуванням наведеного в клопотанні, сторона захисту вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У судовому засіданні прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу - тримання під вартою підтримав, просить його задовольнити. Вважає одним із ризиків та не сприяння судовому розгляду є відмова обвинуваченого від надання пояснень по справі.

Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав думку прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та заперечив щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім цього вказав, що в подальшому збирається надавати пояснення суду після проведення додаткових експертиз.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , подане клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт за адресою зареєстрованого місця проживання : АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло в нічний період доби із встановленням процесуальних обов`язків підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Диспозицією частин 1,2 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Положення ст. 199 КПК України регулюють порядок продовження строку тримання під вартою, зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя (а відповідно під час судового розгляду суд) зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Частинами першою-другою статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положення чинного Кримінального процесуального кодексу України визначено, що важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові (стаття 199 КПК України). Доведення таких обставин покладається на слідчого, прокурора.

Статею183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього ж Кодексу.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Крім цього, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема, «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, «Фельдман проти України» (Заяви № 76556/01 та № 38779/04) від 08 квітня 2010 року) неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», Заява № 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу, як встановлено у пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини «Яжинський проти Польщі», але зі спливом часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання обвинуваченого під вартою, за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевіркою, дачі показів (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії»).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Becciev v.Moldova» (Бекчиєв проти Молдови), пункт 58).

Статтею 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Домашній арешт відноситься до ізоляційної категорії запобіжних заходів, адже враховуючи його сутність, передбачає для особи, відносно якої обраний, заборону не залишати місце свого проживання протягом певних годин доби або цілодобово, тим самим ізолюючи її від звичайного для неї середовища (яке знаходиться за межами її житла) на певний проміжок часу доби або цілодобово. Отже, з урахуванням зазначеного, цілком очевидно, що домашній арешт є загальним заходом особистого забезпечення м`якого ізоляційного характеру, що виконується в умовах житла особи.

Судом оцінено в сукупності всі обставини справи, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим в інкримінованих правопорушеннях, особу обвинуваченого, зокрема його вік, наявність у нього постійного зареєстрованого місця проживання, відсутність судимостей, а також те, що у даному кримінальному провадженні станом на 23.01.2024 судом допитано всіх свідків кримінального провадження, в тому числі експертів, досліджено письмові докази. Надаючи оцінку посилання прокурора на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не надав показань і за таких обставин не досліджено усіх обставин вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, то таке судом не приймається до уваги. Оскільки з урахуванням вимог статті 63 Конституції України, будь-яка особа може відмовитися від давання показань щодо себе, тобто давати показання у кримінальному провадженні обвинуваченим це є його право, а не обов`язок.

За таких підстав суд приходить до висновку про невисокий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій обвинуваченого, спрямованих на ухилення від явки до суду, вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження тих, у яких обвинувачується у зв`язку з чим до ОСОБА_3 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме - домашній арешт в період часу з 21 години вечора до 6 години ранку із застосуванням засобу електронного контролю (браслету) з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе запобігти встановленим судом ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, ОСОБА_3 , слід задовільнити частково, при цьому клопотання, ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт за адресою зареєстрованого місця проживання : АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло в нічний період доби із встановленням процесуальних обов`язків, слід задовольнити шляхом заміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в часи доби з 21:00 до 06:00 та із застосуванням електронного браслету, терміном на 60 днів. На переконання суду такий запобіжний захід буде достатньою гарантією для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Водночас, відповідно до положень ч.1 ст.203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відтак ухвала Бориславського міського суду Львівської області від 04.12.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 припиняє свою дію після закінчення строку її дії, тобто з 02.02.2024.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 195, 197, 199, 201, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт за адресою зареєстрованого місця проживання : АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло в нічний період доби із встановленням процесуальних обов`язків задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в часи доби з 21:00 до 06:00 та із застосуванням електронного браслету, терміном на 60 днів, а саме до 22 березня 2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати на виклик до слідчого , прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати житло у якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21 години вечора до 6 години ранку без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- прибувати до суду у визначений час;

- не відлучатися з м. Львова без відома та дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до органів міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не спілкуватися з потерпілими та свідками даного кримінального провадження з приводу обставин, доказів та інших питань, пов`язаних із цим кримінальним провадженням;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвала Бориславського міського суду Львівської області від 04.12.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 припиняє свою дію після закінчення строку її дії, тобто з 02.02.2024.

З 02.02.2024 вважати застосованим запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

02.02.2024 ОСОБА_3 негайно звільняється з - під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтись в житло, під арештом в якому обвинувачений перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань.

Копія ухвали про зміну запобіжного заходу вручається, прокурору, обвинуваченому негайно після її оголошення.

Копію ухвали про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 направити для виконання Головному управлінню Національної поліції у Львівській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали визначити до 22.03.2024 включно.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Резолютивна частина ухвали постановлена, проголошена та вручена 23.01.2024. Повний текст ухвали виготовлений 23.01.2024.

Суддя ОСОБА_1