Справа 761/268/23 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4587/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаряОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу з додатками обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 09 червня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 09 червня 2023 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, маючого неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

18.03.2021 року вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

21.05.2021 року вироком Деснянського районного суду міста Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців,

засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, 28 жовтня 2023 року, близько 15 години 50 хвилин, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, повторно, перебуваючи у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою: АДРЕСА_2, взявши з випадково відчиненої комори ключ, відчинив комору для зберігання речей покупців, таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_8 майно загальною вартістю 958 грн, чим заподіяв останньому майнової шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, 27 липня 2022 року о 15 год. 37 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_7 , шляхом підбору ключа проник до комірки шафи для зберігання речей, звідки діючи умисно, повторно, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_9 , на загальну суму 1 271 грн 50 коп., чим заподіяв останній майнової шкоди у вказаному розмірі.

В апеляційній скарзі обвинуваченого з додатками указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок його суворості. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що суд призначаючи покарання ОСОБА_7 не врахував обставини, що пом`якшували його покарання, серед яких щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, а також дані про його особу, який має неофіційну роботу в компанії «Глово», має на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження інваліда дитинства з психічною хворобою, якій обвинувачений допомагає з адаптацією до навколишнього світу та забезпечує ліками. Обвинувачений звернув увагу, що на досудовому розслідуванню, частково повернув речі потерпілим та надалі бажає відшкодувати збитки грошовими коштами. На думку апелянта, призначене покарання судом першої інстанції є несправедливим та надто суворим. Просив вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити покарання ОСОБА_7 застосувавши ст.75 КК України або ч.1 ст.69 КК України.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

обвинуваченого, який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив доводи викладені у ній та просив її задовольнити;

прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, наведених у вироку та правильності кваліфікації дій обвинуваченого учасниками судового провадження не оскаржувалися, а тому судом апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, висновки суду у зазначеній частині не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги, у відповідності до ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність вироку в частині призначеного покарання, то вони не ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Цих вимог закону при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції дотримався у повному обсязі.

Так, при вирішенні питання про покарання обвинуваченого суд першої інстанції врахував те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин. Судом у повній мірі були враховані дані про особу обвинуваченого, у тому числі і його характеристики, а також те, що він раніше судимий, має ряд хронічних хвороб та має дитину інваліда. Судом обґрунтовано обставиною, яка пом`якшує покарання визнано щире каяття обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Сукупність наведених обставин привели суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку із чим суд, із урахуванням положень як закону України про кримінальну відповідальність, так і з урахуванням кримінального процесуального закону призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом вироку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обставини, на які послався обвинувачений у апеляційній скарзі судом першої інстанції при вирішенні питання про покарання були враховані із належною повнотою, що дало суду першої інстанції обґрунтовані підстави призначити обвинуваченому мінімальне покарання передбачене санкцією ч.4 ст. 185 КК України.

На думку колегія суддів, вид та розмір призначеного покарання відповідає як тяжкості вчиненого злочину, так і особі обвинуваченого. Призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для пом`якшення цього покарання колегія суддів не вбачає.

Належних доводів для пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання як шляхом застосування ст.ст.69, 691 КК України так і ст. 75 КК України обвинуваченим у апеляційній скарзі не наведено і підстав для цього у ході апеляційного розгляду не встановленою. Це указує на необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 09 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 09 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення, обвинуваченим протягом того ж строку із моменту отримання копії даної ухвали.

СУДДІ

___________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4