КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/7552/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.11.2023 року задоволено частково клопотання старшого слідчого ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.01.2024 року включно, з визначенням розміру застави у межах 2000 (дві тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 5 368 000 (п`ять мільйонів триста шістдесят вісім тисяч), із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, інвалід 2 групи, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.11.2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 тисяч гривень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник стверджує, що оскаржувана ухвала не відповідає обставинам справи.

Органом досудового розслідування було проведено низку обшуків за місцем проживання ОСОБА_10 під час яких сторона обвинувачення мала можливість у повному обсязі відшукати ті речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Крім того доказів, що підозрюваний вчиняв тиск на будь-кого у даному кримінальному провадженні матеріали клопотання не містять.

ОСОБА_7 одружений, має трьох дітей, також на його утриманні перебуває мати, на даний час підозрюваному потрібний догляд, оскільки він має проблеми зі здоров`ям та являється інвалідом другої групи.

Слідчим суддею жодним чином не обґрунтовано визначений розмір застави, яка перевищує максимальні межі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні ГСУ НП України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000429 від 24.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що на території України створена ОСОБА_7 та діє організована група, учасники якої після введення на території України «Воєнного стану» і обмежень виїзду за кордон осіб чоловічої статті з числа громадян України віком від 18 до 60 років, у зв`язку з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» за грошову винагороду, здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

З метою вчинення злочину ОСОБА_7 розробили та довів до відома учасників організованої групи загальний план злочинної діяльності, відповідно до якого для вчинення злочину необхідно:

1) здійснити пошук військовозобов`язаних громадян України, які бажають за грошову винагороду потрапити на територію Європейського Союзу з різних причин, однак не мають правових підстав для виїзду за кордон в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан», у тому числі шляхом розповсюдження оголошень у всесвітньої мережі Інтернет;

2) забезпечити прибуття вказаних осіб на територію прикордонного контрольованого району;

3) переправити їх через лінію державного кордону України поза межами міжнародних пунктів пропуску в межах Чернівецької області, при цьому забезпечуючи їх транспортними засобами та супроводжуючи під час перетину державного кордону, в ході чого - надаючи поради та вказівки щодо місця і часу його перетину, інструктуючи при цьому щодо порядку дій під час можливого затримання працівниками Державної прикордонної служби України та відповідними працівниками Республіки Молдова;

4) забезпечити безперешкодний їх прохід з контрольованого прикордонного району у Республіці Молдова;

5) отримати грошову винагороду за вказані протиправні послуги.

В цілях безпеки та зменшення ризику викриття незаконної діяльності, пов`язаної із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, пошук потенційних клієнтів ОСОБА_7 приймав через рекомендації осіб, з якими перебував у довірливих відносинах, а також за допомогою інтернет-ресурсів та розповсюдження інтернет оголошень на інтернет-платформах «Фейсбук», «Інстаграм» в телеграм-каналах та ін.

Таким чином, ОСОБА_7 створив та очолив організовану групу зі стабільним складом, до якої увійшли окрім нього ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та щонайменше ще 3 невстановлені особи, які заздалегідь зорганізувались у стійке об`єднання, після чого у період з лютого 2023 року по 16 листопада 2023 року (до моменту припинення працівниками правоохоронних органів їх діяльності), вчинили тяжкі злочини у сфері недоторканості державних кордонів за наступних обставин.

В кінці лютого 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на організацію незаконного переправлення через державний кордон України осіб за грошову винагороду, відповідно до раніше узгодженого всіма учасниками організованої групи плану здійснював пошук осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України до Республіки Молдова.

В цілях безпеки та зменшення ризику викриття незаконної діяльності, пов`язаної із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, пошук потенційних клієнтів ОСОБА_7 проводив через рекомендації осіб, з якими перебував у довірливих відносинах, а також за допомогою інтернет-ресурсів та розповсюдження інтернет оголошень на інтернет-платформах «Фейсбук», «Інстаграм» в телеграм-каналах та ін.

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин учасники організованої групи отримали відомості про бажання ОСОБА_14 і ОСОБА_15 незаконно перетнути державний кордон України. Також за допомогою інтернет-ресурсів та розповсюдження інтернет оголошень на інтернет-платформах «Фейсбук», «Інстаграм» учасники організованої групи отримали відомості про бажання ОСОБА_16 і ОСОБА_17, незаконно перетнути державний кордон України, про що доповіли керівнику організованої групи ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_7 стало відомо, що ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , будучи військовозобов`язаними особами, в яких відсутні передбачені законодавством підстави для виїзду за межі України, мають намір перетнути державний кордон України.

В подальшому, 03.03.2023 року ОСОБА_7 , діючи відповідно до попередньо розробленого плану, з використанням засобів зв`язку, надав вказівку ОСОБА_14 05.03.2023 року прибути до м. Новодністровськ, Дністровського району, Чернівецької області.

Після вчинення вказаних дій, ОСОБА_7 , діючи в межах спільного злочинного умислу, надав вказівку учаснику злочинної групи ОСОБА_11 , щоб той зустрів ОСОБА_14 в обумовленому ним місці, перевіз до контрольованого прикордонного району та забезпечив місце тимчасового перебування останнього.

Приблизно о 15.30 год. 05.03.2023 року ОСОБА_14 , рухаючись відповідно до вказівок ОСОБА_7 , прибув на автозаправну станцію «Укрнафта», розташовану за адресою: м. Новодністровськ, квартал 8, буд. 1.

О 15.45 год. 05.03.2023 року ОСОБА_11 , відповідно до відведеної йому ролі, на вказаній автозаправній станції зустрівся із ОСОБА_14 та на автомобілі марки «Toyota Сатгу», реєстраційний номер НОМЕР_1 перевіз ОСОБА_14 до місця тимчасового перебування, а саме приватного будинку по АДРЕСА_1 , де останній передав ОСОБА_11 раніше обумовлені з ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 3 000 доларів США, як оплату за переправлення його через державний кордон України до Республіки Молдова.

Отримавши вказані кошти та перевіривши дійсність намірів ОСОБА_14 щодо незаконного перетину державного кордону ОСОБА_11 дав вказівку ОСОБА_14 чекати в будинку до окремої вказівки.

Крім того, вранці 05.03.2023 року ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 невстановлені досудовим розслідуванням учасники організованої групи повідомили про час та місце збору з метою подальшого незаконного перетину державного кордону України.

У подальшому ОСОБА_7 , діючи в межах спільного злочинного умислу, надав вказівку учаснику злочинної групи ОСОБА_12 , щоб той зустрів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 в обумовлених ним місцях, та перевіз до місця тимчасового перебування на території контрольованого прикордонного району.

Відповідно до отриманої вказівки ОСОБА_12 , керуючи автомобілем «КІА MAGENTIS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , приблизно о 13.40 год. 05.03.2023 року на автозаправній станції «Shell», що розташована за адресою: Чернівецька обл., Чернівецький р-н, с. П`ядиківці, вул. Українська, буд. 4 зустрів ОСОБА_16 якого взяв до перевезення. Продовжуючи рух за кермом вказаного автомобіля ОСОБА_12 , приблизно о 14.00 год. 05.03.2023 року проїхав до готелю «Парус» у м. Чернівці де зустрів та взяв до перевезення ОСОБА_15 , після чого проїхав до с. Бояни, Новоселицького району Чернівецької області, де зустрів та взяв до перевезення ОСОБА_17 та відповідно до наданої йому вказівки ОСОБА_7 перевозив останніх до місця тимчасового перебування в с. Гвіздівці, Дністровського району, Чернівецької області. Цього ж дня приблизно о 17 год. 31 хв., на під`їзді до вказаного місця їх зустрів ОСОБА_18 та, керуючи транспортним засобом «Мерседес Спринтер», з метою недопущення викриття їх протиправної діяльності сторонніми особами, здійснив супроводження транспортного засобу, в якому вони перебували, до будинку, де вже знаходився ОСОБА_14 .

При цьому, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_18 з метою конспірації своїх дій, забезпечення доведення до завершення свого злочинного умислу та недопущення викриття своїх протиправних дій тимчасово відібрали у ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_15 та вимкнули їх мобільні телефони.

Водночас, ОСОБА_7 готуючись до вчинення злочину залучив до вчинення злочину ОСОБА_18 , який не входив до складу організованої групи, однак погодився на прийняття участі в його вчиненні, та вони спільно 05.03.2023 року з метою проведення підготовчих дій та обстеження території, здійснили виїзд до державного кордону України з Республікою Молдова та узгодили місце та спосіб його перетину.

У подальшому, 05.03.2023 року приблизно о 18.43год. ОСОБА_18 , діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до відведеної йому ролі, не будучи членом організованої групи, на транспортному засобі «Мерседес Спринтер» перевіз ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 із домоволодіння АДРЕСА_2 до іншого домоволодіння, розташованого у с. Гвіздівці, Дністровського району, Чернівецької області та чекав подальших вказівок від невстановлених досудовим розслідуванням членів організованої групи щодо часу перетину кордону.

При цьому керівник організованої групи ОСОБА_7 контролював дії її учасників, надаючи їм вказівки, а також слідкував за оточуючою обстановкою та за необхідності повинен був невідкладно повідомити інших учасників про небезпеку викриття їх протиправної діяльності та коригувати дії її учасників в разі появи працівників Державної прикордонної служби.

05.03.2023 року о 22.42 год. ОСОБА_18 , отримавши вказівку ОСОБА_7 щодо можливості безперешкодного переходу кордону, пішим ходом провів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до ділянки державного кордону України, де на них чекав невстановлений учасник організованої групи, який за допомогою тепловізора контролював оточуючу обстановку та ділянку кордону та повідомив ОСОБА_18 про відсутність працівників Державної прикордонної служби.

Після цього, за вказівкою ОСОБА_18 громадяни України ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перейшли державний кордон України з районі прикордонного знаку 0090 п/зн - Гвіздівці до Республіки Молдова, де їх мали зустрічати два невстановлених учасника організованої групи, які повинні були забезпечити їх безперешкодне вивезення з контрольованого прикордонного району.

Крім того, у квітні 2023 року, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи в складі організованої групи, відповідно до раніше узгодженого всіма учасниками організованої групи плану здійснював пошук осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України до Республіки Молдова.

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в тому числі за допомогою інтернет-ресурсів та розповсюдження інтернет оголошень на інтернет-платформах «Фейсбук», «Інстаграм» учасники організованої групи отримали відомості про бажання ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 незаконно перетнути державний кордон України, про що доповіли керівнику організованої групи ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_7 стало відомо, що ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , будучи військовозобов`язаними особами, в яких відсутні передбачені законодавством підстави для виїзду за межі України, мають намір перетнути державний кордон України.

Після отримання вказаних відомостей ОСОБА_7 , організував переправлення вищевказаних осіб через державний кордон України поза пунктом пропуску за грошову винагороду, залучивши до його вчинення учасників організованої групи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших невстановлених досудовим розслідуванням учасників організованої групи, розробивши план його вчинення та розподіливши ролі між його учасниками.

Готуючись до вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_13 29.04.2023 року здійснили виїзд до державного кордону України з Республікою Молдова та узгодили місце та спосіб його перетину.

Крім того, 29.04.2023 року учасники організованої групи з використанням засобів зв`язку та всесвітньої мережі інтернет, забезпечили прибуття ОСОБА_20 та ОСОБА_22 у визначене місце у м. Вінниці, а ОСОБА_21 - у визначене місце у м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, з метою подальшого незаконного перетину державного кордону України.

У подальшому ОСОБА_7 , діючи в межах спільного злочинного умислу, надав вказівку учаснику злочинної групи ОСОБА_12 , щоб той зустрів ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 в обумовлених ним місцях, та перевіз до місця тимчасового перебування на території контрольованого прикордонного району.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи відповідно до отриманої вказівки ОСОБА_12 , з метою переправлення осіб через державний кордон, 29.04.2023 року у заздалегідь обумовленому місці у м. Вінниці зустрів ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , а також у м. Кам`янець-Подільський - ОСОБА_21 та на автомобілі марки «КІА SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_3 поїхав в напрямку визначеному ОСОБА_7 до ділянки державного кордону України з Республікою Молдова, де планувалося забезпечити його перетин поза пунктами пропуску та з уникненням обов`язкового прикордонного контролю.

ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та інші невстановлені досудовим розслідуванням члени організованої групи виконавши дії, направлені на організацію незаконного переправлення ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 через державний кордон, які, вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, однак останні державний кордон не перетнули з причин, що не залежали від їх волі, оскільки приблизно о 18.30 год. 29.04.2023 року ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_12 були затримані працівниками Державної прикордонної служби на контрольному посту біля АДРЕСА_3 , при в`їзді до контрольованого прикордонного району.

Крім того, у травні 2023 року, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи в складі організованої групи, відповідно до раніше узгодженого всіма учасниками організованої групи плану здійснював пошук осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України до Республіки Молдова.

Так, за допомогою інтернет-ресурсів та розповсюдження оголошень у всесвітній мережі Інтернет учасники організованої групи отримали відомості про бажання ОСОБА_23 незаконно перетнути державний кордон України, про що доповіли керівнику організованої групи ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_7 стало відомо, що ОСОБА_23 , будучи військовозобов`язаною особою, в якої відсутні передбачені законодавством підстави для виїзду за межі України, має намір перетнути державний кордон України.

Після отримання вказаних відомостей ОСОБА_7 , організував переправлення вищевказаної особи через державний кордон України поза пунктом пропуску за грошову винагороду, залучивши до його вчинення учасників організованої групи ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та інших невстановлених досудовим слідством учасників організованої групи, розробивши план його вчинення та розподіливши ролі між його учасниками.

Готуючись до вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_11 08.05.2023 року здійснили виїзд до державного кордону України з Республікою Молдова та узгодили місце та спосіб його перетину.

У свою чергу невстановлений досудовим розслідуванням учасник організованої групи, з використанням засобів зв`язку та всесвітньої мережі Інтернет, шляхом надання вказівок ОСОБА_23 забезпечив його прибуття у вечірній час 08.05.2023 року у визначене місце на території Дністровського району Чернівецької області, з метою подальшого незаконного перетину державного кордону України.

У подальшому ОСОБА_7 , діючи в межах спільного злочинного умислу, надав вказівку учаснику злочинної групи ОСОБА_13 , щоб той зустрів ОСОБА_23 в обумовленому місці, та перевіз на територію контрольованого прикордонного району забезпечивши місце тимчасового перебування останнього.

Відповідно до отриманої вказівки ОСОБА_13 , діючи відповідно до відведеної ролі у визначеному місці зустрів ОСОБА_23 та з метою незаконного переправлення останнього через державний кордон України, на транспортному засобі «Форд Транзит 330» реєстраційний номер НОМЕР_4 перевіз його до с. Олексіївка, Дністровського району Чернівецької області. За вказаних обставин, 08.05.2023 року приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_23 і ОСОБА_13 при русі в напрямку державного кордону, були затримані працівниками Державної прикордонної служби.

ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 , відповідно до раніше узгодженого всіма учасниками організованої групи плану та розподілу ролей, перебуваючи в автомобілі «Тойота Прадо» реєстраційний номер НОМЕР_5 , чекали

ОСОБА_23 та ОСОБА_13 в обумовленому місці в с. Олексіївка, Дністровського району Чернівецької області, при цьому слідкуючи за оточуючою обстановкою, контролюючи дії інших учасників злочину, шляхом надання їм вказівок засобами зв`язку.

Розуміючи, що ОСОБА_23 і ОСОБА_13 будуть затримані працівниками Державної прикордонної служби, не залишаючи намір довести кримінальне правопорушення до кінця, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 на автомобілі «Тойота Прадо» реєстраційний номер НОМЕР_5 намагалися перекрити проїзд працівникам Державної прикордонної служби, таким чином перешкодивши затриманню ОСОБА_13 та ОСОБА_23 , та в подальшому забезпечивши незаконне переправлення ОСОБА_23 через державний кордон України, однак бажаного результату не досягай з причин, що не залежали від їх волі.

Отже, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та інші невстановлені досудовим розслідуванням члени організованої групи виконали дії, направлені на організацію незаконного переправлення ОСОБА_23 через державний кордон які, вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, однак останній державний кордон не перетнув з причин, що не залежали від його волі, оскільки він разом з ОСОБА_13 були виявлені та затримані працівниками Державної прикордонної служби України.

16.11.2023 року старший слідчий ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 за погодженням з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Печерського районного суду м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.11.2023 року задоволено частково клопотання старшого слідчого ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.01.2024 року включно, з визначенням розміру застави у межах 2000 (дві тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 5 368 000 (п`ять мільйонів триста шістдесят вісім тисяч), із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів щодо їх достатності не викликала.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має бути співмірним зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/або можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, доказів, які пов`язують підозрюваного до кримінального правопорушення, достатньо аби виправдати подальше розслідування та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними доказами зазначеними в клопотанні слідчого.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому на даному етапі провадження колегія суддів не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.

Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначив останньому заставу у межах 2000 (дві тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 5 368 000 (п`ять мільйонів триста шістдесят вісім тисяч), що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.01.2024 року включно, з визначенням розміру застави у межах 2000 (дві тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 5 368 000 (п`ять мільйонів триста шістдесят вісі тисяч), із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4