Справа № 134/1727/23
УХВАЛА

Іменем України

05 жовтня 2023 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника виправного центру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин, Гайсинського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

26 вересня 2023 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у якому він просить на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та просив звільнити його умовно-достроково, оскільки вважає, що довів своє виправлення.

Представник виправного центру підтримав клопотання засудженого та вважає, що останій довів своє виправлення.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вважає його передчасним, просить врахувати, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин під час іспитового строку, засуджений не довів своє виправлення працею, має тільки одне заохочення ще в грудні 2022 року.

Заслухавши думку представника виправного центру, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обґрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою КК України, тобто є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 02 лютого 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до 2 років 1 місяця обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 з 29 червня 2023 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)».

По прибутті в установу, засуджений ОСОБА_4 після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених, був працевлаштований згідно цивільно-правового договору № 64-22 від 04 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року в майстерні установі, № 31-23 від 16 червня 2023 року по 24 серпня 2023 був працевлаштований на роботі по вирощуванню сільськогосподарських культур.

Згідно характеристики ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» за час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, порушень режиму відбування покарання не допускає, та один раз був заохочений правами начальника установи. Проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспілному житті відділення. Санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться відповідально, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги. По відношенню до засуджених неконфліктний, товариські стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки, але в повній мірі ще не довів свого виправлення. За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускає. Відвідує заходи виховного характеру, робить для себе позитивні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».

Бажає змінити своє життя проте це не бажання має поодинокий та несистемний характер. Усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить. Засуджений ОСОБА_4 має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє яким чином їх втілити. В індивідуальній програмі щодо засудженого, заходи направлені на покращення матеріального становища та контролю своїх емоцій, виконані частково. Засуджений ОСОБА_4 на даний час не працевлаштований.

Під дію ст. 82 КК України засуджений ОСОБА_4 підпадав по відбуттю 1/3 строку покарання, а саме 09 березня 2023 року. Рішенням комісії державної установи «Крижопільський (ВЦ №113)» протокол № 4 від 15 березня 2023 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як особі, яка не довела своє виправлення.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_4 підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме 14 липня 2023 року. Рішенням комісії державної установи «Крижопільський (ВЦ №113)» протокол № 14 від 24 липня 2023 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі, яка не довела своє виправлення.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень, засуджений ОСОБА_4 отримав одне заохочення у вигляді подяки за сумлінну поведінку та ставленням до праці, заходи стягнення не застосовувались.

Як вбачається з довідки про доходи, за період відбування покарання дохід засудженого ОСОБА_4 склав 2599,28 грн.

Станом на 05 жовтня 2023 року засуджений ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 9 місяців 27 днів.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Висновок про те, що засуджений довів своє виправлення, передбачає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_4 , суд не вбачає підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Хоча засуджений ОСОБА_4 відбув встановлену законом частину строку покарання, однак суд бере до уваги, що засуджений ОСОБА_4 раніше судимий, однак знову вчинив кримінальні правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, за час відбування покарання був працевлаштований лише певний період.

Як вбачається із матеріалів особової справи ОСОБА_4 , останній був судимий до покарання у вигляді обмеження волі на певний строк, але на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку, однак на шлях виправлення не встав та вчинив новий злочин.

Дотримання режиму відбування покарання, ввічливі відносини з працівниками адміністрації установи виконання покарання, а також виконання їх законних вимог є виключно обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки.

Наявність одного заохочення у засудженого ОСОБА_4 за час відбування покарання не може бути визнано достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки не доводить виправлення засудженого та сумлінність його поведінки протягом всього строку відбування покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя