ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3764/23 Справа № 210/3266/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 грудня 2023 року.

Із вказаним судовим рішенням не погодився обвинувачений та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить вказує, що суд першої інстанції не врахував, що він має міцні соціальні зв`язки, має офіційну дружину та двох неповнолітніх дітей, які перебувають у нього на утриманні. Зазначає, що заявлені ризики є припущенням та не відповідають дійсності, не мають доказів, а перебування його під вартою позбавляє можливості виховувати дітей.

Звертає увагу, що прокурор ігнорує його клопотання про виклик свідка та вводить суд в оману та намагається щоб він ніс відповідальність не за свій вчинок. Також, прокурор не звернув увагу, що він має позитивні характеристики, працював.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_8 затриманий 21.11.2022 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Прокурором, належним чином обґрунтована наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд, першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку тримання під вартою, правильно прийшов до висновку, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а тому неможливо на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегією суддів, при перевірці законності та доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано характер скоєного умисного, корисного кримінального правопорушення, кількість епізодів за інкримінованим кримінальним правопорушенням, скоєння кримінального правопорушення під час дії воєнного стану, обізнаність про осіб свідків у кримінальному провадженні, що вказує на можливість здійснення тиску на останніх задля викривлення їх показань з метою уникнення ОСОБА_8 кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений не працює та не має постійного джерела доходів, що вказує на ймовірність вчинення ним аналогічного, умисного, корисного кримінального правопорушення.

Також апеляційним судом враховані дані про особу обвинуваченого, який не працює, одружений та має на утриманні малолітніх дітей, раніше судимий за аналогічне кримінальне правопорушення, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення протиправних умисних діянь та є безумовною підставою вважати доведеними заявлені ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що є вкрай вірогідними та на даний час дають беззаперечні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково, тобто, поза всяким сумнівом, здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі.

Колегія суддів вважає, що у ОСОБА_8 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність заявлених ризиків.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, в частині оцінки доказів його винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, не заслуговують на увагу в даному апеляційному провадженні, оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 перебуває на стадії судового розгляду, а відповідна оцінка діянню особи здійснюється судом лише під час ухвалення за результатами розгляду кримінального провадження остаточного судового рішення.

Твердження обвинуваченого викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду про необхідність продовження строку тримання під вартою щодо нього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи судом, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На даний час, таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 т. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді