1Справа № 335/4642/23 1-кс/335/2440/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 16.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000587, накладеного ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2023 року у справі 337/2538/23, а саме на грошові кошти заявника у сумі 22 682,77 гривень, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 .

В обгрунтування клопотання заявник посилається на те, що він не має причетності до вчинення кримінального правопорушення, є добросовісним набувачем грошових коштів, отриманих ним у законному порядку шляхом здійснення фінансових операції з продажу криптовалюти, на передбачених законом підставах. Вважає, що арешт на належні йому грошові кошти було накладено необґрунтовано, його застосування обмежує його права як власника та перешкоджає веденню законної фінансової діяльності.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_4 суду подав письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутність, відповідно до якої клопотання підтримує та наполягає на його задоволенні.

Слідчий, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, у судове засідання не з`явився, суду подав письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутність, проти клопотання заперечує, у його задоволенні просить відмовити.

Відповідно до ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 16.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння невстановленими особами грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 шахрайським шляхом, в ході якого встановлено, що грошові кошти були перераховані з банківських рахунків потерпілої на інші банківські картки відповідних розрахункових рахунків, в тому числі № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2023 року у справі 337/2538/23, провадження № 1-кс/337/586/2023 у вказаному кримінальному провадженні накладено арешт, зокрема, на грошові кошти в межах суми 150 596,87 гривень, які знаходяться на банківських картках та рахунках, прив`язаних до них, АТ КБ „Приватбанк" (), розташованого за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, в тому числі № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_3 .

Вбачаться, що у кримінальному провадженні № 0000587 здійснюється досудове розслідування за фактом заволодіння невстановленими особами грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 шахрайським шляхом, в ході якого встановлено, що грошові кошти були перераховані з банківських рахунків потерпілої на інші банківські картки відповідних розрахункових рахунків, в тому числі № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_3 .

З наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що арешт на вищезазначене майно було накладено з метою збереження майна потерпілої, в межах спричиненої потерпілій шкоди, що відповідає положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, тобто за наявності на час розгляду клопотання про арешт підстав вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Зі змісту ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2023 року вбачається, що ухвалюючи рішення про накладення арешту на грошові кошти заявника, слідчий суддя виходив з обставин кримінального правопорушення, встановлених органом досудового розслідування, які свідчать про те, що на встановлений розрахунковий рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , а також інших встановлених слідством осіб, було перераховано грошові кошти на загальну суму 150 596,87 гривень, в межах якої слідчий просив накласти арешт. Разом з тим, з матеріалів клопотання, наданих заявником встановлено, що на його рахунок надійшла сума у розмірі 22 682,77 гривень.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яким є арешт майна, досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Органом досудового розслідування в ході розгляду даного клопотання слідчому судді не надано обґрунтованих даних про необхідність подальшого застосування арешту до вищезазначеного майна, яке належить заявникові, і не наведено достатніх доводів, які б свідчили, що зазначене майно потребує подальшого дослідження та проведення відносно нього слідчих дій.

За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В свою чергу, за положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З огляду на тимчасовий характер заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешту майна, що відповідає положенню ст. 174 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому у застосуванні цього заходу в частині арешту грошових коштів заявника відпала потреба, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 16.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2023 року у справі 337/2538/23, провадження № 1-кс/337/586/2023 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 16.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: на грошові кошти, які знаходяться на банківській карті та рахунку, прив`язаного до неї, АТ КБ „Приватбанк" (), розташованого за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, - № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1