Справа № 938/760/23
Номер провадження № 1-кс/938/321/23
УХВАЛА

про продовження строку застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

23 листопада 2023 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2023 за №0000130, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.382 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

старший слідчий СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, звернувся до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням, яке погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури, в якому просить продовжити строк застосування щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.382 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 27.12.2023 включно.

Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 25.09.2023 близько 16.20год водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінити дорожню обстановку, керуючи автомобілем марки «Peugeot» модель «307» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ділянкою автодороги сполученням «Татарів Кам`янець-Подільський» км.37+430, що по вулиці Жаб`євська в селищі Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, в напрямку села Ільці, Верховинського району, Івано-Франківської області, не передбачив можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортним засобом та безпечно керувати ним, не вибравши безпечної швидкості руху в населеному пункті, виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя, де вчинив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка йшла в попутному напрямку.

При цьому водій автомобіля марки «Peugeot» модель «307», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 , порушив та не дотримався вимог п.п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.3, 2.9, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, яка набрала чинності з 1 січня 2002 року (з послідуючими змінами та доповненнями) та які, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід малолітня ОСОБА_7 відповідно до довідки виданої КНП «Івано-Франківська обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» від 27.09.2023 отримала наступні тілесні ушкодження: поєднана краніо-скелетна-абдомінальна травма, закрита черепно-мозкова травма, субарахмоідальна гематома (операція 26.09.2023 р.), перелом кісток склепіння черепа, забій головного мозку, перелом правої ключиці, закрита травма органів черевної порожнини, анемія складного генезу середнього ступеня важкості, які мають явні ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що згідно постанови судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06.03.2023 у справі № 938/124/23, яка набрала законної сили 17.03.2023, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Будучи належним чином ознайомленим з вище наведеною постановою шляхом оголошення тексту її змісту суддею в судовому засіданні та маючи реальну можливість виконувати її в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, 25.09.2023, близько 16.20 год, ОСОБА_5 , діючи умисно, всупереч ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, без посвідчення водія, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінити дорожню обстановку, керуючи автомобілем марки «Peugeot» модель «307» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись ділянкою автодороги сполученням «Татарів Кам`янець-Подільський» км.37+430, що по вулиці Жаб`євська в селищі Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, в напрямку села Ільці, Верховинського району, Івано-Франківської області, діючи недбало та необережно, не передбачив можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортним засобом та безпечно керувати ним, не вибравши безпечної швидкості руху в населеному пункті, виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя, де вчинив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка йшла в попутному напрямку, тобто вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 , постанова №938/124/23 від 06.03.2023, винесена суддею Верховинського районного суду Івано-Франківської області, яка набрала законної сили 17.03.2023, добровільно виконана не була, що порушило один із основних принципів судочинства обов`язковість судових рішень.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт Ворохта Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, розлучений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацевлаштований, інвалід ІІІ групи, з середньою освітою, депутатом не обирався, раніше не судимий.

На підставі отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження фактичних даних та встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст. ст. 42, 111, 112, 276, 277, 278 КПК України, 27.09.2023 ОСОБА_5 , було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, а 28.09.2023 письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Слідчий вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, найбільш вагомими, з яких є: протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 26.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 26.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 26.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 27.09.2023; протокол огляду місця події від 25.09.2023; довідка видана КНП «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» за вих.№32 від 27.09.2023; постанова Верховинського районного суду Івано-Франківської області про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП від 06.03.2023; речові докази, а також інші зібрані матеріали кримінального провадження.

28.09.2023 слідчим суддею Верховинського районного суду відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 16 год 10 хв. 28.09.2023 по 16 год. 10 хв. 26.11.2023, з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 гривень, яка на даний час не внесена.

Слідчий звертає увагу на те, що 13.11.2023 матеріали досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 26.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України, та матеріали кримінального провадження за № 0000132 від 28.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, прокурором у кримінальному провадженні було об`єднано в одне провадження за №0000130.

17.11.2023 керівником Косівської окружної прокуратури ОСОБА_12 , продовжено строк досудового розслідування по об`єднаному кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 26.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч. 1 ст. 382 КК України, до трьох місяців, тобто до 27.12.2023 року.

Слідчий посилається на те, що у зв`язку із об`єднанням кримінальних проваджень, постала необхідність у здійсненні ряду додаткових слідчих та процесуальних дій. Для забезпечення повного і неупередженого розслідування необхідно завершити проведення експертизи на технічний стан автотранспорту по вилученому під час ОМП 25.09.2023 автомобілю марки «Peugeot» модель «307» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , сірого кольору, проведення якої доручено експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України. Проведення експертного дослідження ще триває. Також, необхідно завершити проведення судово-медичної експертизи на предмет встановлення тяжкості тілесних ушкоджень отриманих малолітньою потерпілою ОСОБА_7 , проведення якої 15.11.2023 доручено експертам Коломийського районного відділення Івано-Франківського ОБСМЕ, що є необхідним для встановлення всіх фактичних обставин вчинення злочину, із урахуванням здобутих доказів вручити підозрюваному ОСОБА_5 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, відкрити матеріали кримінального провадження й надати до них доступ, закінчити розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом. Вважає, що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, а саме через тривалий термін лікування малолітньої потерпілої, завантаженість експертних установ, які не змогли своєчасно завершити судові експертизи, значну кількість проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізі та оцінці.

Слідчий у клопотанні зазначає про наявну необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу, оскільки ризики, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, продовжують існувати. У зв`язку з цим, просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, з підстав, що викладені в ньому. Звернув увагу на те, що ризики які були встановлені і під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати, та запобігти таким неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив, просив суд врахувати особу підозрюваного, який є інвалідом ІІІ групи, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки на території селища Верховина, оскільки проживає тут разом із цивільною дружиною та дочкою. У Верховинському районі також проживають його батьки, які є особами похилого віку, та яким він допомагає. Також на його утриманні є син, який проживає із матір`ю у Вінницькій області, та на якого він сплачує аліменти. Просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що щиро шкодує про вчинене та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, детально вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Положеннями ч. 3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, підтвердилась встановлена при застосуванні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, яка підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 26.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 26.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 26.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 27.09.2023; протокол огляду місця події від 25.09.2023; довідка видана КНП «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» за вих.№32 від 27.09.2023; постанова Верховинського районного суду Івано-Франківської області про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП від 06.03.2023; речові докази, а також інші зібрані матеріали кримінального провадження

Питання доведеності чи недоведеності вини, а також роль підозрюваного у вчиненні злочину є прерогативою суду, який розглядатиме справу по висунутому обвинуваченню та буде встановлювати вказані обставини при розгляді справи по суті.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно, ставити під сумнів як кваліфікацію дій підозрюваного, так і обґрунтованість самої підозри на даному етапі розслідування за даних умов, підстав не має.

Докази зібрані під час досудового розслідування, які вивчені слідчим суддею надають можливість пересвідчитись у достовірності припущень слідчого на вказаній стадії кримінального процесу.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК, також були перевірені слідчим суддею при продовженні вказаного запобіжного заходу.

Так, в ході розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що встановленні при обранні підозрюваному запобіжного заходу, ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, продовжують існувати та не зменшелись.

При цьому слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, те, що має середню освіту, непрацевлаштований, наявність постійного місця проживання; розлучений; зі слів підозрюваного має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_13 , віком 15 років, який проживає з його колишньою дружиною, та малолітню дочку ОСОБА_14 , яка проживає разом із ним та його цивільною дружиною, те, що він раніше не судимий; є інвалідом ІІІ групи.

При цьому слідчий суддя критично оцінює твердження підозрюваного про те, що він утримує своїх батьків та сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_15 , оскільки такі не підтверджені жодним чином.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Наведені обставини разом із суворістю можливого покарання можуть схилити підозрюваного також і до втечі.

Слідчий суддя вважає, що підозрюваний усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання винуватим за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, одне із яких є тяжким злочином, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а саме покарання санкції ч.2 ст. 286-1КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя також не виключає ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадження, оскільки із свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживає поряд, а із свідком ОСОБА_8 особисто знайомий. Відтак, оскільки судовий розгляд ще не розпочато, з метою подальшого спотворення їх показів задля виправдання своїх дій чи підтвердження власної версії події, перешкоджаючи таким чином встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні, підозрюваний може впливати на них, з метою ухилення від кримінальної відповідальності

Також слідчий суддя враховує, що існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , притягувався до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів) та за ст.130 КУпАП (керування транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння). Відповідно до постанови Верховинського районного суду від 06.03.2023 №938/124/23, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Посвідчення водія ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 , яке він отримав 26.07.1995 було вилучено 24.04.2023 та 01.05.2023 скеровано до Територіального сервісного центру №2641 (Вих№2474). Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №10, складеному о 17.20хв. 25.09.2023 черговим лікарем ОСОБА_16 КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня» Верховинської селищної ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває у стані сп`яніння.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Однак, слідчий суддя враховує те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, зокрема, завершити проведення експертизи на технічний стан автотранспорту по вилученому під час ОМП 25.09.2023 автомобілю марки «Peugeot» модель «307» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , сірого кольору, проведення якої доручено експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України. Також, необхідно завершити проведення судово-медичної експертизи на предмет встановлення тяжкості тілесних ушкоджень отриманих малолітньою потерпілою ОСОБА_7 , проведення якої 15.11.2023 доручено експертам Коломийського районного відділення Івано-Франківського ОБСМЕ, що є необхідним для встановлення всіх фактичних обставин вчинення злочину.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, слід зазначити, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що як зазначив сам підозрюваний, він проживає на орендованій квартирі у АДРЕСА_2 , Згідно наявного у матеріалах справи витягу із Державного реєстру речових прав, власного житла ОСОБА_5 , немає. Доказів отримання згоди власника житла на відбування підозрюваним ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за відповідною адресою, суду не надано.

Беручи до уваги відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 26.11.2023, відсутні обставини на зміну ризиків у бік їх зменшення, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання його під вартою на 35 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.12.2023, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження з урахуванням вказаних вище умов.

З огляду на вищевикладені обставини, у задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту слід відмовити.

Згідно з ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч. 1 ст. 382, КК України, одне з яких, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286-1 КК України у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий суддя дійшов до переконання про можливість визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував, як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, зокрема те, що таке пов`язане із керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило тілесні ушкодження малолітній особі, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність утриманців, відсутність судимостей, а також те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства ("Летельє проти Франції"), та дійшов висновку, що для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України слід визначити заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків,

Керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу - тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2023 року до 27 грудня 2023 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням у Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)".

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161 040, 00 грн, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Верховинського районного суду Івано-Франківської області (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647, банк отримувача: ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0002265).Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , на строк до 27 грудня 2023 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, старшому слідчому СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 для негайного виконання, прокурору Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17