Справа № 645/2706/23
Провадження № 1-кп/645/210/23
В И Р О К
09 жовтня 2023 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Самара Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-
ОСОБА_4 у порушення вимог ст. 28 «Конституції України», Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, ОСОБА_4 зареєстрований та проживає із ОСОБА_5 в одній квартирі, пов`язаний спільним побутом, має взаємні права та обов`язки.
У період часу з 30.12.2022 року по 11.04.2023 року ОСОБА_4 вчиняв домашнє насильство над своєю матір`ю ОСОБА_5 за що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а саме: Постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 09.02.2023 у справі №645/502/23 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу; постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 14.02.2023 у справі №645/126/23 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу; постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 14.04.2023 у справі №645/770/23 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу; постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 20.04.2023 у справі №645/674/23 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу; постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 20.04.2023 у справі №645/675/23 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу; постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27.04.2023 у справі №645/1248/23 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу; постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01.06.2023 у справі №645/1499/23 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Окрім цього, працівниками УПП в Харківській області ДПП від 30.12.2023 (серія АА №164348), 03.02.2023 (серія АА №0164350), 16.02.2023 (серія АА №026121), 05.03.2023 (серія АА №164264), 01.04.2023 (серія АА№313685), 11.04.2023 (серія АА №026043), 2Т04.2023 (серія АА №313688), (серія АА №026059), відносно ОСОБА_4 видані термінові заборонні приписи стосовно кривдника із забов`язанням: залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування у місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Таким чином, ОСОБА_4 незважаючи на неодноразове вчинення упродовж тривалого часу протиправних дій психологічного характеру стосовно своєї матері, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, належних для себе висновків не зробив та продовжив чинити психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_4 03.06.2023 близько 21:00 години, знаходячись біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи злочинний характер своїх протиправних дій, з мотивів явної неповаги до усталених існуючих норм спільного проживання, безпричинно, через вхідні двері до квартири АДРЕСА_3 вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 в ході якої в присутності свідка, а саме, рідного брата ОСОБА_6 почав ображати її нецензурною лайкою, принижуючи цим честь та гідність як людини та матері, погрожував фізичною розправою та залякував, тобто чинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 були спричинені психологічні страждання, завдавши -шкоди її психічному здоров`ю у вигляді емоційної невпевненості, побоювання за свою безпеку, втрати повноцінного побуту, відпочинку та сну, заниження самооцінки до пригніченого стану, погіршення її фізичного та психологічного самопочуття, втрати позитивних емоцій та жаги до життя, у зв`язку із чим ОСОБА_5 була вимушена звернутись із заявою до правоохоронних органів з метою захисту своїх прав. Отже, своїми діями по відношенню до потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вчинив психологічне насильство, що призвело, до психологічних страждань потерпілої, тобто вчинив домашнє насильство.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилась, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином. Надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить слухати справу за її відсутності.., з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України ознайомлена, та вони їй зрозумілі. Цивільний позов не заявляла.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо матері ОСОБА_5 , що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_5 .
Вину обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого с. 126 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та особи з інвалідністю.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно. Згідно довідки ГО «Вільні Люди Харків», ОСОБА_4 з 31.07.2023 ро 31.01.2024 року проходить відповідну соціальну реабілітацію від наркотичної та алкогольної залежності з наданням йому необхідних послуг в умовах цілодобового перебування (проживання) за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання у вигляді позбавлення волі і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, що відповідатиме тяжкості злочину та особі обвинуваченого, буде необхідним для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачені попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376,395 КПК України суд, -
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя-