КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5572/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 17.03.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000622 від 08.12.2022 (після виділення матеріалів №0000557 від 03.06.2023).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити у повному обсязі скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні № 0000622 від 08.12.2022.

Скасувати повідомлення старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 від 17 березня 2023 року про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000622 від 08.12.2022.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує на порушення порядку вручення повідомлення про підозру та що повідомлення про підозру не було вручено ОСОБА_7 . Протокол огляду речей від 17.03.2023 не підтверджує вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру. Так із наявного в протоколі зображення діалогу в месенджері «WhatsApp» із користувачем « ОСОБА_7 » не вбачається номеру телефону для ідентифікації особи. Безпосередньо у протоколі зазначено номер телефону користувача « ОСОБА_7 » - « НОМЕР_1 ». Проте, цей номер телефону не належить ОСОБА_7 , він ним не користується та не отримує повідомлення в месенджерах.

Повідомлення про підозру формально надіслано засобами поштового АТ «УКРПОШТА» на ряд адрес. Слідча формально надіслала листи, в тому числі на адреси, що не мають жодного відношення до ОСОБА_7 . Надані стороною обвинувачення документи лише підтверджують факт надсилання повідомлення про підозру та не мають юридичного значення для з`ясування обставин належного повідомлення про підозру, без доказів вручення листів адресату.

На момент надсилання повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку слідчій було відомо факт перебування ОСОБА_7 вже більше одного року за кордоном, що підтверджується дорученням оперативному підрозділу від 17.03.2023 та рапортом оперативного працівника. Тобто, дії слідчого з надсилання повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку були формальними з огляду на неможливість ОСОБА_7 отримати лист в Україні.

Слідчою не було вчинено жодних дій для належного вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України, що свідчить про грубе порушення правової процедури.

Також апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не надав жодної оцінки доводам адвоката щодо необґрунтованості підозри. При цьому, сторона обвинувачення не надала в ході розгляду скарги доказів на спростування позиції в частині необґрунтованості підозри.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисників, які підтримали апеляційну скаргу, з доповненнями та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями сторони захисту, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів судового провадження, 18.07.2023 року адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 17.03.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000622 від 08.12.2022.

В обґрунтування скарги адвокат зазначив, що ГСУ СБУ проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000622 від 08.12.2022, зокрема, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .

Адвокат вказав, що 17.03.2023 старшим слідчим ГУНП в м. Києві ОСОБА_10 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 191 КК України.

Також у своїй скарзі адвокат ОСОБА_6 вказав на необґрунтованість підозри та стверджував, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази вини ОСОБА_7 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Окремо адвокат наголосив на тому, що повідомлення про підозру не було вручено ОСОБА_7 у передбачений чинним законодавством спосіб, з огляду на те, що ОСОБА_7 тривалий час перебуває за кордоном.

Враховуючи викладене, на думку адвоката ОСОБА_6 , повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 17.03.2022 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000622 від 08.12.2022 підлягає скасуванню.

21.08.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва залишено без задоволення зазначену скаргу адвоката на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 17.03.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000622 від 08.12.2022 (після виділення матеріалів №0000557 від 03.06.2023).

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в скарзі адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 , від 17.03.2023 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні №0000622 від 08.12.2022 (після виділення матеріалів №0000557 від 03.06.2023), перевірялись судом при розгляді даної скарги. При цьому було враховано позицію захисника в підтримку поданої скарги та прокурорів, які заперечували щодо її задоволення, досліджено докази сторони обвинувачення та захисту, з`ясовані інші обставини, які мають значення при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Дане рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру ОСОБА_7 , від 17.03.2023 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні №0000622 від 08.12.2022 (після виділення матеріалів №0000557 від 03.06.2023), в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваною є особа, якій у порядку, передбаченому КПК України, вручено повідомлення про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 135 КПК особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, всупереч твердженням апелянта, слідчим суддею в ході розгляду вищевказаної скарги, було встановлено, що повідомлення про підозру стороною обвинувачення було направлено на адреси, які зазначені в системі «Армор», як адреси місць проживання ОСОБА_7 , зокрема і на адресу: АДРЕСА_1 , яка відповідно до матеріалів кримінального провадження є адресою місця реєстрації підозрюваного. Крім того, слідчий суддя зазначив, що у долучених до скарги захисником документах зазначена адреса місця проживання ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_2 , більш того - у своїй скарзі захисник сам вказує на цю адресу, як на адресу місця проживання підозрюваного. Водночас, в ході судового розгляду прокурором було надано копію документів, на підтвердження того, що копія повідомлення про підозру була направлена 17.03.2023 року і за цією адресою також.

Також слідчим суддею враховано, що в ході судового розгляду захисником не надано жодних підтверджень того, що органу досудового розслідування було відомо адресу місця проживання підозрюваного за кордоном, а отже і не доведено, що сторона обвинувачення, маючи можливість скористатись положеннями ч. 7 ст. 135 КПК України, умисно проігнорувала такий порядок вручення повідомлення про підозру.

За таких обставин, слідчий суддя, керуючись вимогами ст. 22 КПК України вважав недоведеними твердження адвоката ОСОБА_6 про те, що його підзахисному ОСОБА_7 не було вручено повідомлення про підозру у належний спосіб, з чим також погоджується колегія суддів.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, за своїм змістом повідомлена 17.03.2023 року ОСОБА_7 підозра у кримінальному провадженні №0000622 від 08.12.2022 (після виділення матеріалів №0000557 від 03.06.2023) про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_7 причетний до вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя врахував, що аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати, що під час розгляду скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_7 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_7 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.ст. 276-278 КПК України, а тому вірно слідчим суддею встановлено, що подана скарга задоволенню не підлягає.

При цьому слідчим суддею враховано, що стороною захисту ні в скарзі на повідомлення про підозру, ні в судовому засіданні не наведено даних, які б викликали сумніви щодо законності повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000622 від 08.12.2022 (після виділення матеріалів №0000557 від 03.06.2023), відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Як встановлено колегією суддів під час апеляційного розгляду на час повідомлення підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення про яке йому було повідомлено.

В ході розгляду апеляційної скарги встановлено, що доводи апеляційної скарги фактично зведені до питань доведення винуватості.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Так, згідно оскаржуваного повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 17.03.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні №0000622 від 08.12.2022 (після виділення матеріалів №0000557 від 03.06.2023), за формою та змістом вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Під час вручення повідомлення про підозру було дотримано вимоги ст. ст. 135, 276-278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень, які давали можливість дійти висновку про ймовірну причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та вручено в день його складання.

Таким чином, підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що повідомлення про підозру складено без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованого діяння, тобто фактично зведені до питань доведеності винуватості, наявності складу інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України, які б стали підставою для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри.

Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, з доповненнями - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4