Дата документу 09.10.2023Справа № 554/9343/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002644 від 06.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002644 від 06.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від ДОП Полтавського РУП капітана поліції ОСОБА_3 про те, що 05.10.2023, близько 19:56 год., на відкритій загальнодоступній ділянці місцевості, за адресою: м. Полтава, Київське Шосе 41, виявлено гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий в період випробувального терміну, згідно вироку Київського районного суду м. Полтава (справа №552/9485/22 від 24.04.2023), з наявним згортком синьої ізолюючої стрічки невстановленої речовини зовні схожої на наркотичну, який було вилучено в ході огляду та поміщено до сейф-пакету НПУ WAR0079980.

Також в ході вказаного огляду, у ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено наявний в його користуванні мобільний телефон «Huawei», в чорному кольорі з наявними пошкодженнями у вигляді тріщин дисплею та корпусу, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , котрий поміщено до сейф-пакету НПУ KIV1151548.

Вже наступного дня, 06.10.2023 вказані речі було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0002644 від 06.10.2023 та поміщено до кімнати зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході проведення огляду на відкритій загальнодоступній ділянці місцевості, що за адресою: м. Полтава, Київське Шосе 41 - мобільний телефон «Huawei», в чорному кольорі з наявними пошкодженнями у вигляді тріщин дисплею та корпусу, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , котрий поміщено до сейф-пакету НПУ KIV1151548.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1