465/8635/23
1-кп/465/1270/23
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

05.12.2023 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0000818 від 19.11.2014 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого музикантом, артистом у Львівській Національної філармонії та молодіжного академічного симфонічного оркестру «INSO-Львів», раніше не судженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України-

ВСТАНОВИВ:

У Франківському районному суді м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000818 від 19.11.2014 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

За обвинувальним актом, ОСОБА_6 17 червня 2011 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул. Кульпарківській, в напрямку вул. Садової у м. Львові, грубо порушив вимоги Р 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху» та «пішохідний перехід»); Р 2 п. 2.3 б), Р 10 п. 10.1; Р 12 п. 12.3; Р 13 п. 13.1 та Р 18 п. 18.2 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001), які виразилися в тому, що він керуючи технічно-справним транспортним засобом та рухаючись у крайній лівій смузі руху по вулиці Кульпарківській, при наближені до регульованого пішохідного переходу, проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно належним чином не відреагував на її зміну, а саме те, що він виявивши пішохода, який завершував перехід дороги та рухався зліва на право відносно траєкторії руху автомобіля, натомість щоби застосувати гальмування в межах своєї смуги руху, став змінювати напрямок руху автомобіля вправо, чим не надав можливості пішоходу завершити перехід дороги, як наслідок біля правого краю дороги допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримав перелом суглобового паростка нижньої щелепи справа, що відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин невеликої тяжкості, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника про закриття кримінального провадження та дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України. Просить клопотання задольнити.

Судом обвинуваченому роз`яснені наслідки закриття справи за вказаними підставами, обвинувачений погоджується на закриття справи на підставі ст.49 КК України.

Потерпілий у підготовчому судовому засіданні не заперечував клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи та обговоривши заявлене клопотання, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту пункту 1 частини 2 ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.3 ст.288 КПК України).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у кримінальній справі за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Таким чином, передумовою звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є встановлення судом обставин вчинення особою невеликої або середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Початковим моментом перебігу строку притягнення до кримінальної відповідальності у згаданому кримінальному провадженні є день вчинення особою інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення 17.06.2011 року.

Статтею 49 КК України передбачені умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно невизнання особою вини не є перешкодою для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_6 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обставини, передбачені ч. ч. 2 та 3 ст. 49 КК України, відсутні, перебіг давності не зупинявся, не переривався.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» а саме абзацу 5 пункту 2: при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Відповідні роз`яснення містяться й у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", де зазначено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" 23 грудня 2005 року роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності заст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, оскільки злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, у відповідності до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, з дня вчинення злочину минуло більше трьох років, обставини, передбачені ч. ч. 2 та 3 ст. 49 КК України, відсутні, ОСОБА_6 фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорює, наслідки закриття справи за підставами ст. 49 КК України судом роз`яснені, обвинувачений погодився на закриття кримінального провадження з нереабілітуючої підстави згідно ст. 49 КК України.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Питання про речові докази підлягають вирішенню згідно ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся, арешт на майно не накладався та запобіжний захід не обирався.

Так, положеннями ч.2 ст.124 КПК України встановлено, що суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.

Разом з тим, відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ініціатором проведення судових експертиз був орган досудового розслідування, а стороною захисту не було залучено жодних експертів.

Таким чином, процесуальні витрати за проведення по справі експертиз в сумі 9 419,94 гривень слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 100, 284, 285, 286, 288, 314, 372, 376 КПК України, ст.ст. 4, 12, 49 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Речовий доказ по справі, а саме легковий автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 вважати повернутим власнику, в якого такий знаходиться на зберіганні.

Процесуальні витрати за проведення по справі експертиз в сумі 9 419,94 гривень віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з дня її проголошення

Повний текст ухвали проголошено 06 грудня 2023 року о 14:40 годині.

Суддя ОСОБА_1