н/п 1-кс/953/1131/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню №0000376 від 07.04.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Харків, громадянину України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», раніше судимий, має незняту та непогашену судимість в установленому законом порядку, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000376 від 07.04.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з триманням останнього в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що досудовими розслідуванням встановлено, що на початку березня 2023 року, але не пізніше 12.03.2023, більш точні дату та час не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи під вартою з 27.01.2018 в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на підставі відповідної ухвали слідчого судді, за невстановлених під час слідства обставин отримав інформацію щодо раніше йому незнайомого ОСОБА_9 про наявні у нього боргові зобов`язання, після чого вирішив зазначену інформацію використати у власних корисливих інтересах з метою незаконного збагачення шляхом вимагання.

Надалі ОСОБА_8 , маючи досвід вчинення умисних злочинів проти власності, життя та здоров`я, використовуючи попередньо здобутий у місцях позбавлення волі та місцях попереднього ув`язнення авторитет, діючи з умислом, направленим на вчинення протиправної діяльності, пов`язаної з вимаганням грошових коштів у ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що незаконна вимога можлива лише за допомогою створення організованої групи із залученням до неї інших осіб, у тому числі тих що не перебувають у місцях позбавлення волі та місцях попереднього ув`язнення, кожна з яких буде виконувати лише відведену їй роль, вирішив створити стійке об`єднання осіб, з міцними внутрішніми зв`язками між учасниками, об`єднаними єдиним планом для вчинення цього та в подальшому інших кримінальних правопорушень з метою незаконного збагачення.

У подальшому ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення вимагання у потерпілих організованою групою, почав підбирати її учасників, та на початку березня 2023 року, але не пізніше 12.03.2023, більш точні дату та час не встановлено, звернувся до ОСОБА_5 , з яким перебував в одній камері з лютого 2023 року та який мав досвід вчинення кримінальних правопорушень проти власності та необхідні для функціонування організованої групи відповідні лідерські якості і організаторські здібності, та запропонував йому прийняти участь у зазначеному злочинному угрупуванні, розподіливши між собою у рівній частині обов`язки організаторів та активних учасників організованої групи, пов`язані з підшуканням іншим активних учасників такої організованої групи для подальшого вчинення вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_9 та інших потерпілих, на що ОСОБА_5 , маючи бажання незаконного збагачення, надав свою згоду.

Після цього ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 розробили план злочинної діяльності, направленої на вимагання грошових коштів в сумі 600 тис. грн. у потерпілого ОСОБА_9 під приводом повернення неіснуючого боргу, з погрозою застосування до нього фізичного насильства та пошкодженням чи знищенням належного йому майна.

Для подальшого формування складу організованої групи ОСОБА_8 , діючи через ОСОБА_5 , запропонував раніше незнайомим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийняти участь у спільній злочинній діяльності у складі організованої групи, ознайомивши останніх із раніше розробленим планом вчинення цього та інших злочинів, на що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 погодились, не маючи постійного та законного джерела доходів.

Також слідча вказує, що наприкінці березня 2023 року, точна дата в ході досудового розслідування невстановлена, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , розуміючи, що мета вчинення злочину у вигляді незаконного одержання грошових коштів в бажаному розмірі може бути досягнута лише із залученням до складу організованої групи особи, яка будучи раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, мала би досвід вчинення психологічного тиску на потерпілих з метою подолання їх волі, звернулися із зазначеною пропозиціє до ОСОБА_12 та отримали згоду на участь у сумісній злочинній діяльності на постійній основі.

Для конспірації своєї діяльності члени організованої групи визначилися з тим, що під час вчинення задуманого злочину спілкування з потерпілим ОСОБА_9 буде здійснюватися в інтернет-месенджері «Viber».

Таким чином, впродовж березня 2023 року на території м. Харкова ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 створили та очолили організовану групу, до складу якої увійшли ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , при цьому попередньо зорганізувавшись у стійке об`єднання п`ятьох осіб для готування та вчинення особливо тяжкого злочину та інших злочинів, що потребувало ретельної підготовки, об`єднаних єдиним планом з розподілом ролей всіх учасників організованої групи, спрямованих на досягнення єдиного плану, відомого усім учасникам організованої групи, підготовка до одного з яких зайняла тривалий час, за наступних обставин.

Так, 12.03.2023 на виконання злочинного плану організованої групи, виконуючи відведену роль та функцію, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , діючи за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , прибули до приміщення ТРЦ «Французький бульвар», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 44-Б, в якому здійснює торгівельну діяльність потерпілий ОСОБА_9 .

Перебуваючи у приміщенні ТРЦ «Французький бульвар» ОСОБА_10 , діючи в інтересах організованої групи, відповідно до розподілених ролей та функцій, зателефонував через мобільний телефон до ОСОБА_5 , після чого останній спільно з ОСОБА_8 , діючи на виконання злочинного плану організованої групи, висунули потерпілому ОСОБА_9 незаконну вимогу в передачі грошових коштів в сумі 600 тис. грн. під приводом повернення неіснуючого боргу, погрожуючи при цьому застосуванням насильства до потерпілого.

У цей же час, у свою чергу ОСОБА_11 , діючи відповідно до відведеної йому ролі та функції, спостерігав за навколишнім оточенням та контролював за обстановкою з метою своєчасного інформування іншого активного учасника організованої групи ОСОБА_10 про можливу появу працівників поліції, а також здійснював психологічний тиск на потерпілого ОСОБА_9 своєю присутністю.

ОСОБА_9 , сприймаючи погрози як реальні, переказав на банківську карту, надану ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 30 000 грн., а також на вимогу членів організованої групи надав 5 мобільних телефонів, 4 пари навушників та 2 павербанки.

В подальшому протягом березня 2023 року ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, яка полягала у систематичній вимозі передачі грошових коштів, телефонували ОСОБА_9 та, наполягаючи на своїх вимогах, продовжували погрожувати застосуванням фізичного насильства до потерпілого, а також пошкодженням чи знищенням належного йому майна.

У свою чергу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , виконуючи вказівки ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи відповідно до відведених їм ролей та функцій, з метою створення у ОСОБА_9 впевненості у реальності висунутих на адресу останнього погроз приходили за місцем роботи потерпілого до ТРЦ «Французький бульвар», де висували незаконні вимоги щодо передачі організованій групі грошових коштів або майна у вигляді мобільних телефонів.

13.04.2023 ОСОБА_12 , реалізуючи спільний з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 злочинний умисел, направлений на отримання від потерпілого ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 600 тис. грн. шляхом вимагання, прибув до приміщення ТРЦ «Французький бульвар», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 44-б, де під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 , діючи за вказівкою ОСОБА_8 , почав висувати потерпілому незаконні вимоги передачі грошових коштів, поєднані з погрозою застосування фізичного насильства до потерпілого, а також знищенням чи пошкодженням належного йому майна.

В подальшому у період часу з 12.03.2023 по 16.10.2023 ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи в організованій групі з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , погрожуючи ОСОБА_9 застосуванням фізичного насильства та пошкодженням чи знищенням належного йому майна, тобто шляхом вимагання, отримали від потерпілого грошові кошти в сумі 71 000 грн. та 12 мобільних телефонів, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 203 578 грн., яка в сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

06.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами (вимагання), що завдало значної шкоди потерпілому, вчиненому в умовах воєнного стану, організованою групою.

На думку сторони обвинувачення, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також вказує, що є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинені кримінальні правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Сторона захисту проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечувала, посилаючись на необгрунтованість повідомленної підозри, недоведеність стороною обвинувачення наявності існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, підозрюваний зауважив, що в СІЗО, де він на даний час утримується, суворо заборонене використання засобів зв`язку.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000376 від 07.04.2023 .

Відомості про вчинення кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 189 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2023 за фактом того, що 06.04.2023 до слідчого управління ГУНП в Харківській області надійшли матеріали правоохоронних органів щодо невстановлених осіб, які діючи у групі за попередньою змовою в умовах воєнного стану, з березня 2023 року по теперішній час, перебуваючи у м. Харкові вимагають грошові кошти у громадянина ОСОБА_14 погрожуючи застосуванням фізичного насильства щодо потерпілого.

Відомості про вчинення кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 189 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2023 за фактом того, що 05.05.2023 до слідчого управління ГУНП в Харківській області надійшли матеріали правоохоронних органів щодо невстановлених осіб, які діючи у групі за попередньою змовою в умовах воєнного стану, з квітня 2023 року по теперішній час, перебуваючи у м. Харкові вимагають грошові кошти у громадянина ОСОБА_15 погрожуючи застосуванням фізичного насильства щодо потерпілого.

Відомості про вчинення кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 28, частиною 4 статті 185 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2023 за фактом того, що 12.10.2023 на адресу СУ ГУНП в Харківській області надійшли матеріали правоохоронних органів щодо невстановлених осіб, які 06.10.2023 близько 10.00 години, перебуваючи в м.Харкові, діючи в умовах воєнного стану, таємно викрали майно, належне громадянину ОСОБА_14 .

Відомості про вчинення кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 189 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2023 за фактом того, що 01.11.2023 на адресу СУ ГУНП в Харківській області надійшли матеріали правоохоронних органів щодо групи осіб, які, перебуваючи на території м.Харкова, діючи в умовах воєнного стану, пред`являють громадянину ОСОБА_16 незаконні вимоги майнового характеру, погрожуючи застосуванням насильства щодо потерпілого.

ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України не затримувався.

ОСОБА_5 о 10 годині 25 хвилин 06.02.2024 у кримінальному провадженні №0000376 від 07.04.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України - тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами (вимагання), що завдало значної шкоди потерпілому, вчиненому організованою групою, в умовах воєнного стану.

Від підпису про отримання повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки ОСОБА_5 відмовився у присутності понятих.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч.4 ст.189 КК України - тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами (вимагання), що завдало значної шкоди потерпілому, вчиненому організованою групою, в умовах воєнного стану.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, а саме: показань потерпілого ОСОБА_9 , які містяться у протоколі допиту від 07.04.2023; показань потерпілого ОСОБА_9 , які містяться у протоколі додаткового допиту від 02.05.2023; показань потерпілого ОСОБА_9 , які містяться у протоколі додаткового допиту від 09.10.2023; показань потерпілого ОСОБА_9 , які містяться у протоколі додаткового допиту від 03.01.2024; даних, які містяться у протоколі про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 15.06.2023; даних, які містяться у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, аудіо, -відеоконтроль особи від 15.06.2023; даних, які містяться у протоколі про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 04.12.2023; даних, які містяться у протоколі за результатами проведення НС (Р) Д - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 29.08.2023; даних, які містяться у протоколі за результатами проведення НС (Р) Д - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 01.09.2023; даних, які містяться у протоколі про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 02.10.2023; даних, які містяться у протоколі тимчасового доступу до речей і доументів від 01.12.2023; даних, які містяться в протоколі огляду від 25.01.2024; даних, які містяться у протоколі огляду від 13.10.2023.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч.4 ст.189 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При зверненні до суду з клопотанням про про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стороною обвинувачення заявлено про існування ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинені кримінальні правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків, потерпілих, іншого підозрюваного, експерта у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Разом з цим, в ході розгляду клопотання слідчою суддею встановлено, що в межах кримінального провадження №0000667 від 01.11.2022 року за обвинуваченням: ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.4 ст.189 , ч.1 ст. 28,ч.4 ст.186 ,ч.3 ст. 289, ч.1 ст.255-1 КК України, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за ч.4 ст.189 , ч.1 ст.28, ч.4 ст. 186, ч.3 ст. 289 КК України, яке перебуває в провадженні Московського районного суду м.Харкова, обрано та продовжено, зокрема, ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На час розгляду судом даного клопотання, ОСОБА_5 утримується в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Московського районного суду м.Харкова від 17.01.2024, якою продовжено ОСОБА_5 у строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 17.03.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Таким чином, утримання ОСОБА_5 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», тобто його примусова ізоляція від суспільства із підпорядкуванням вимогам режиму установи під вартою, позбавляє можливості останнього вчинити дії, передбачені п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а отже, нівелює мету запобіжного заходу, який прохає сторона обвинувачення застосувати відносно підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин доводи сторони обвинувачення про наявність існування вказаних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, не є слушними та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на відомостях провадження.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Виходячи з викладеного, оскільки на час розгляду даного клопотання стороною обвинувачення не доведено наявності існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідча суддя відмовляє у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню №0000376 від 07.04.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідча суддя - ОСОБА_1