Справа № 367/4514/21
Провадження по справі № 1-кп/367/409/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000629 від 21.04.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

16.04.2021року близько 14 години, ОСОБА_4 проходив по вул. Новодорожній в м. Вороніж Сумської області та на узбіччі поблизу залізно-дорожньої станції «Терещінська» виявив вибуховий пристрій - ручну гранату РГД-5. В цей час, усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових припасів у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та носіння вказаного вибухового пристрою. Одразу після цього ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, не маючи передбаченого законом дозволу на право придбання, зберігання та носіння вибухових пристроїв, в порушення вимог постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 року № 2471-Х11 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» (затв. наказом МВС України від 21.08.1998 № 622), підняв вищевказану ручну осколкову гранату РГД - 5, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення споряджена виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, поклав до свого рюкзаку, таким чином незаконно придбав шляхом знахідки вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу. В подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи заборону вільного обігу вибухових пристроїв, не маючи відповідного дозволу на право придбання, зберігання та носіння зазначеного вище вибухового пристрою, а саме ручної осколкової гранати РГД - 5, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення споряджена виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ -2, переніс її до свого місця проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де почав незаконно зберігати вказаний вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу. В подальшому, 20.04.2021 року приблизно о 13 год. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та носіння вибухових пристроїв, а саме ручної гранати РГД-5, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення споряджена виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, маючи достатньо часу для добровільної здачі органам влади вищевказаного вибухового пристрою, поклав її до своєї поясної сумки світло-коричневого кольору, вийшов з будинку за місцем свого проживання та на автомобілі марки Хонда Сівік, р.н. НОМЕР_1 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_5 , разом з останнім та ОСОБА_6 , які були не обізнані про наявність в нього вибухового пристрою, попрямував у м. Ірпінь Київської області. Після цього, ОСОБА_4 прибувши в м. Ірпінь Київської області, утримуючи при собі в сумці ручну осколкову гранату РГД-5, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення споряджена виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, переніс її до квартири АДРЕСА_3 , тим самим вчинив незаконне носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу. В подальшому, 20.04.2021 року у період часу з 18 год. 50 хв. по 23 год. 20 хв., під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , співробітниками Бучанського РУП ГУНП в Київській області з поясної сумки, що належить ОСОБА_4 , який в той час перебував у вищевказаній квартирі, виявлено та вилучено ручну осколкову гранату РГД-5 яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення споряджену виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2 і придатні до вибуху, яку останній усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вищевказаними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, викладеного у вироку суду, визнав та підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення викладеного в обвинувальному акті. Просив суд врахувати при призначенні покарання, що в теперішній час він щиро розкаюється у скоєному, просив суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення викладеного у вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у придбанні, носінні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше не одноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Так, з врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2021 року був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі.

18.05.2022 року вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_4 було засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 (вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2021 року) КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі.

Крім того, 02.06.2022 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 було засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 (вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2021 року) КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.08.2022 року було вирішено питання про застосування покарання за наявності кількох вироків у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на підставі ч. 4, ч.ч. 1-3 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.05.2022 року у виді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців більш суворим покаранням за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2022 року у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців, та було визнано ОСОБА_4 остаточне покарання за наявності кількох вироків у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців. Також, даною ухвалою, на підставі ст. 72 КК України ОСОБА_4 було зараховано відбуте ним покарання за вироком від 18.05.2022 року Лубенського міськрайонного суду Полтавської області й визначено, що строк відбування застосованого до нього покарання за наявності кількох вироків слід рахувати з 26.11.2021 року.

Відповідно до частини 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання за вказаним вироком у відповідності з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в даному кримінальному провадженні, до набрання вироком законної сили, судом не застосовується.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню покласти на обвинуваченого.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів покарання призначене вироком Ірпінського міського суду Київської області від 22.11.2023 року за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки поглинути більш суворим покаранням визначеним ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.08.2022р. у виді 4 років 8 восьми місяців позбавлення волі, призначити остаточно до відбуття засудженому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з 26 листопада 2021 року, зарахувавши в строк відбуття покарання, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, строк частково відбутого покарання за попереднім вироком.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-21/19475-ВТХ від 06.05.2021 року у сумі 2745 гривень 92 копійки.

Речові докази по кримінальному провадженню - важіль, чеку, кільце, первинну упаковку, які знаходяться у спец.пакеті «Експертна служба № 2967377», який зберігається в камері схову речових доказів ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Речові докази по кримінальному провадженню - поясну сумку, окуляри, годинник, які були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити власнику.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1