06 листопада 2023 року Єдиний унікальний № 501/1159/23 Провадження № 1-кс/501/869/23
ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2023 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

номер справи 501/1159/23 провадження 1-кс/501/869/23

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000159 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 березня 2023 року, за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого водієм ПП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_4 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

01 листопада 2023 року до слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 березня 2023 року № 0000159, відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовими розслідуванням час але не пізніше 24 травня 2023 року за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , метою якої було незаконний збут наркотичних засобів, обіг яких заборонено - канабіс.

З цією метою, ОСОБА_5 , у невстановлений час але не пізніше 24 травня 2023 року в невстановленому місці, у невстановленої особи всупереч вимог ст. ст. 6, 7, 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 2 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів та зловживанню ними», Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», незаконно, з метою збуту придбав особливо небезпечний наркотичних засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який незаконно зберігав за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, переслідуючи корисливі мотиви, маючи прямий умисел направлений на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, 24 травня 2023 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, більш точного час слідством встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_7 , про можливість придбання наркотичного засобу в приміщенні будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 .

Продовжуючи свій спільний злочинний намір, переслідуючи корисливі мотиви, маючи прямий умисел направлений на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, 24 травня 2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, більш точного час слідством встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , всупереч вищевказаним вимогам, особисто незаконно збув ОСОБА_7 , паперовий згорток з речовиною рослинного походження, а саме: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс маса якого становить 3,759 г в перерахунку на висушену речовину, отримавши за це від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 600 гривень, яку в подальшому ОСОБА_7 збув ОСОБА_8 .

На підставі викладеного слідчій, прокурор вважають, що підозрюваному має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тому, що є ризики передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування, що підтверджується тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, може намагатись уникнути відповідальності шляхом переховування. У разі визнання судом винним, йому загрожує виключно реальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 років до 10 років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим неможливе застосування вимог ст. 75, 76 Кримінального кодексу України; п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, один зі свідків був оперативним покупцем наркотичних речовин, вчинення злочинів ОСОБА_5 , інкримінується за попередньою змовою з ОСОБА_7 , якому також повідомлено про підозру у цьому ж кримінальному провадженні.

За таких обставин підозрюваний, якому відомі відомості про особи свідків та іншого підозрюваного, в тому числі під час ознайомлення з матеріалами, долученими до клопотання про застосування запобіжного заходу, може вчиняти незаконний вплив на них, а саме спроби схилити їх до надання неправдивих, вигідних для себе, показань з метою уникнення кримінально відповідальності; п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, враховуючи те, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має постійного законного прибутку, має кримінальне коло спілкування, в яке входять особи, які вживають наркотичні засоби, яким він і збуває, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 знаходячись на свободі, буде продовжувати свою злочинну діяльність та вчините інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 Кримінального процесуального кодексу України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Також при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу просить застосувати до ОСОБА_5 , заставу, як альтернативний запобіжний захід, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні.

Так, запобіжні заходи у вигляді поруки та особистого зобов`язання не можуть бути застосовані внаслідок надмірної м`якості, оскільки у даному випадку особа підозрюється e у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований, оскільки в ході проведення досудового розслідування, наразі ще не встановлені особи, які збували наркотичні засоби підозрюваному ОСОБА_5 та особи, які збували разом з останньою наркотичні засоби, а він буде мати можливість попередити про наявність кримінального провадження, тим самим надавши можливість особам зникнути та не зможе запобігти ризикам незаконного впливу на свідків та знищення речових доказів, оскільки за адресами тимчасового проживання підозрюваного може виникнути необхідність додаткового проведення слідчих (розшукових) дій, направлених на відшукання речових доказів.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні прокурор та слідча підтримали клопотання, прохали його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання пояснив, що працює, возить зерно, в тому числі і за кордон , просив застувати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 вважала, що вчинене кримінальне правопорушення враховуючи його обставини, відношення підозрюваного до нього, наслідки, суд має можливість застосувати цілодобовий домашній арешт.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні у провадженні ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000159 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 березня 2023 року за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовими розслідуванням час але не пізніше 24 травня 2023 року за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , метою якої було незаконний збут наркотичних засобів, обіг яких заборонено - канабіс.

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, переслідуючи корисливі мотиви, маючи прямий умисел направлений на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, 24 травня 2023 року приблизно о 14 годин 30 хвилин, більш точного час слідством встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_7 , про можливість придбання наркотичного засобу в приміщенні будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 .

Продовжуючи свій спільний злочинний намір, переслідуючи корисливі мотиви, маючи прямий умисел направлений на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, 24 травня 2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, більш точного час слідством встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , особисто незаконно збув ОСОБА_7 , паперовий згорток з речовиною рослинного походження, а саме: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс маса якого становить 3,759 г в перерахунку на висушену речовину, отримавши за це від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 600 гривень, яку в подальшому ОСОБА_7 збув ОСОБА_8 .

01 листопада 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків,передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапорт від 21 березня 2023 року щодо встановлення осіб які можливо причетні до вчинення злочину; протоколом огляду предмета від 15 березня 2023 року, а саме мобільного телефону, де зазначені мобільні номера осіб які причетні до вчинення злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15 березня 2023 року, в якому останній повідомляє про особливі прикмети осіб які причетні до вчинення злочину; протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 24 травня 2023 року; протоколом про результат спостереження за особою, річчю або місцем від 22 червня 2023 року; додатком до протоколу №1025 від 14 липня 2023 року про результати спостереження за особою, річчю або місцем; додатком до протоколу 1029 від 17 липня 2023 року про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; протоколом про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 22 червня 2023 року; додатком до протоколу №1027 від 17 липня 2023 року про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 22 червня 2023 року; додатком до протоколу №61.2-1023 про результати аудіо-, відеоконтрою за особою від 30 серпня 2023 року; висновком експерта від 15 червня 2023 року.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини, в якій говориться про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на цей момент досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим існує ймовірність того, що розуміючи тяжкість покарання, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При цьому, слідчій суддя враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Останній зазначає, що не одружений , має зареєстроване місце проживання , працює водієм в приватному підприємстві , в тому числі має можливість виїзду за кордон, тому існує ймовірність того, що він може переховуватися та продовжити вчинити інші кримінальні правопорушення.

Стосовно спілкування зі свідками та впливати на них, іншими фігурантами , суд вважає викладені в клопотанні підстави виправданими.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, як вважає слідчий суддя, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Крім того, до органу досудового розслідування та суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також ,слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не доведено у судовому засіданні, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні та/або наявність інших підстав для зміни запобіжного заходу.

Отож, доводи захисту в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, то слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не зможе забезпечити цілей кримінального провадження і не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість злочину, соціальні зв`язки підозрюваного та характеризуючи його особу дані, стан здоров`я, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним за для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Суд приймає до уваги особу підозрюваного його вік, стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, те, що він раніше не судимий, та приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого, більш м`якого запобіжного заходу неможливе, з метою уникнення ризику переховування обвинуваченого від слідства та суду.

Пояснення підозрюваного жодним чином вказані висновки не спростовують.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На переконання слідчого судді, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, підозрюваному необхідно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 214 720.00 гривень, такий розмір застави не буде завідомо непомірним для підозрюваного.

Строк тримання під вартою підозрюваному слід визначити в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Висновок суду

Оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку слідчій суддя доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий , прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196 197, 205, 206, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000159 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 березня 2023 року задовольнити.

Узяти ОСОБА_5 під варту в залі суду.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний, захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 01 січня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720.00 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

? прибувати на виклики слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

? не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

? повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

? утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

? здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон.

Якщо ОСОБА_5 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду в цьому кримінальному провадженні за їх вимогою, а також виконувати в строк до 01 січня 2024 року обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

Запобіжний захід у виді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді або суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, який був належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органів досудового розслідування чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Повний текст ухвали оголошено 06 листопада 2023 року о 12:00 годині у залі судових засідань № 35/1 Іллічівського міського суду Одеської області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчій суддя