ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1995/23 Справа № 266/6653/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисниці ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивлено іспитовий строк 1 рік, з покладанням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 19.09.2021 року приблизно о 12 год 30 хв, знаходячись в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К», розташованого по пр. Мира, 130 в Приморському районі м. Маріуполя, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з полиці вказаного гіпермаркету колонку портативну торгової марки «JBL» моделі «FLIP ESSENTIAL» вартістю 2 394,50 грн, та тримаючи при собі під верхнім одягом, проніс вказану колонку через касову зону, не розрахувавшись за викрадене вийшов з приміщення гіпермаркету, таким чином таємно викрав майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», спричинивши тим самим вказаному підприємству матеріальний збиток на суму 2394,50 гривень з місця вчинення кримінального правопорушення зник, скориставшись викраденим на свій розсуд.

Він же, 22.09.2021р. приблизно о 19 год 10 хв., знаходячись в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К», розташованого по пр. Мира, 130 в Приморському районі м. Маріуполя, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з полиці вказаного гіпермаркету колонку портативну торгової марки «JBL» моделі «CHARGE 5» в кількості 1 шт., вартістю 4624,50 грн., та тримаючи при собі під верхнім одягом, проніс вказану колонку через касову зону, не розрахувавшись за викрадене вийшов з приміщення гіпермаркету, таким чином таємно викрав майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», спричинивши тим самим вказаному підприємству матеріальний збиток на суму 4624,50 гривень, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, скориставшись викраденим на свій розсуд.

Він же, 27.09.2021 року приблизно о 11 год 37 хв, знаходячись в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К», розташованого по пр. Мира, 130 в Приморському районі м. Маріуполя, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з полиці вказаного гіпермаркету колонку портативну торгової марки «JBL» моделі «FLIP ESSENTIAL» в кількості 1 шт, вартістю 2395,50 грн, та тримаючи при собі у кишені одягу, проніс вказану колонку через касову зону, не розрахувавшись за викрадене вийшов з приміщення гіпермаркету, таким чином таємно викрав майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», спричинивши тим самим вказаному підприємству матеріальний збиток на суму 2395,50 гривень, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, скориставшись викраденим на свій розсуд.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.12.2021 року та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що судом першої інстанції формально враховано тяжкість злочину та особу обвинуваченого, не надано оцінки низці обставин, які мають значення для призначення законного та справедливого покарання.

Прокурор зазначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що об`єктом вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень є суспільні відносини у сфері охорони права приватної власності.

Вказав, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що викрадене ОСОБА_7 у ТОВ «Епіцентр К» майно не повернуто власнику, майнова шкода не відшкодована.

Прокурор наголосив на тому, що ОСОБА_7 впродовж місяця з невеликим проміжком у часі вчинив три кримінальні правопорушення, які були вчинені впродовж місяця з дня відбуття покарання за попереднім вироком у виді 4 місяців арешту, які він відбув реально.

Вказав, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, підтримує зв`язки з особами, схильними до скоєння злочинів, не одружений, суспільно-корисними та громадськими роботами не займається.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо необхідності призначення ОСОБА_7 реальної міри покарання, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону в повній мірі та призначив ОСОБА_7 надто мяке покарання, а саме призначив покарання без ізоляції від суспільства.

Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 02 березня 2021 року у справі №721/115/19, для досягнення пропорційності між злочином та покаранням, основним чинником, який має братися до уваги під час визначення виду та міри покарання за злочин, є ступінь його тяжкості та небезпечності. При призначенні покарання судам слід прагнути до справедливості та пропорційності, а будь-які винятки з цієї мети мають бути належним чином обґрунтовані.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було формально враховано тяжкість злочину та особу обвинуваченого, не надано оцінки низці обставин, які мають значення для призначення законного та справедливого покарання, яке відповідало вимогам ст. 65 КК України.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про наявність достатніх підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, належним чином не мотивував і не навів переконливих аргументів на підтвердження свого висновку щодо ступеню та суспільної небезпечності та можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що об`єктом вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень є суспільні відносини у сфері охорони права приватної власності, непорушність якого гарантовано Конституцією України, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що викрадене ОСОБА_7 у ТОВ «Епіцентр К» майно не повернуто власнику, завдана майнова шкода не відшкодована.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції належним чином не надав оцінку тому факту, що ОСОБА_7 упродовж місяця (19.09.2021-27.09.2021) з невеликим проміжком у часі вчинив три кримінальних правопорушення. Вказані кримінальні правопорушення були вчинені впродовж місяця після відбуття покарання за попереднім вироком у виді 4 місяців арешту, які він відбув реально.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не врахував суд те, що ОСОБА_7 неодноразово судимим, у тому числі і за вчинення корисливих злочинів, відбував реальні покарання у виді арештів.

Колегія суддів враховує те, що обвинувачений звільнився 30.08.2021 року по відбуттю покарання та вже 19.09.2021 року вчинив нове кримінальне правопорушення, тобто останній належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин.

Також, згідно з матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_7 , за час проживання на території обслуговування поліцейської станції №16 відділу поліції №2 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області зарекомендував себе з негативного боку, підтримує звязки з особами, схильними до скоєння злочинів та правопорушень, не одружений, суспільно-корисними та громадськими роботами не займається.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що вищенаведені обставини свідчать про соціальну неадаптованість ОСОБА_7 , а також про те, що після звільнення з місць позбавлення волі, він не мав наміру ставати на шлях виправлення, та джерелом для його існування є злочинна діяльність.

Колегія суддів зазначає, що положення ст. 75 КК України підлягають застосуванню у взаємозв`язку із приписами статей 50, 65 вказаного Кодексу, за яким визначаються загальні ознаки, мета і засади призначення покарання, згідно з якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідно до положень Загальної частини КК і враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Для застосування положень ст. 75 КК України суд має належним чином дослідити й оцінити всі обставини, що мають значення для кримінального провадження, та врахувати, що звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується в тому разі, коли є умови і підстави, визначені ст. 75 КК України. Рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням за приписами ст. 75 КК України приймається з урахуванням можливості досягнення мети покарання в контексті положень статей 50, 65 КК України.

Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду, викладене в мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду ґрунтується на тих відомостях, які він оцінює на час ухвалення вироку, зокрема, відомостях про вчинений особою злочин, зміст протиправної поведінки. Крім того, важливе значення для вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням мають відомості, що характеризують: особистісні прояви винуватого в головних сферах життєдіяльності; його соціально-демографічні властивості; спосіб життя; соціальні зв`язки; наявність джерел правомірного отримання доходів для забезпечення власних потреб та осіб, які перебувають на його утриманні; наскільки його ціннісні орієнтири збігаються із загальнопоширеними в суспільстві нормами моралі; соціально-психологічну характеристику винуватого тощо.

Що стосується питання застосування ст. 75 КК України у даному кримінальному провадженні, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не оцінив всі обставини провадження, зазначені вище дані про особу обвинуваченого, а тому висновок суду першої інстанції про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням є необгрунтованим та таким, що не сприятиме попередженню вчинення ним кримінальних правопорушень у подальшому.

Враховуючи викладені обставини справи, суспільну небезпечність вчиненого злочину, невідшкодування завданих збитків, а також особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі за аналогічні злочини, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з постановленням нового вироку в цій частині.

Керуючись ст.ст.407, 409, 420, 421 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня фактичного його затримання.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3