Справа № 642/354/23
Провадження № 1-кс/642/401/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого СВ (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000285 від 23.04.2022,

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене 30.01.2024 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , в ході якого були виявлені та вилучені: - куртка «Winter Impression» (різнокольорова); - кофта-реглан Calvin Clain (чорна); - паспорт для виїзду за кордон ОСОБА_5 № НОМЕР_1 ; - мобільний телефон Redmi сірого кольору, що належить ОСОБА_5 ; - мобільний телефон Samsung в чохлі червоного кольору, що належить ОСОБА_6 .

В обгрунтування клопотання зазначено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000285 від 23.04.2022 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2022 громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обіймає посаду начальника відділення воєнізованої охорони ЮЖД пожежного потягу Харків Сортувальний, рухався на власному автомобілі марки «Chevrolet» модель «Lacetti» з д.н.з. « НОМЕР_2 » по трасі «Харків-Київ» з м. Харкова до м. Полтави, у зв`язку з передислокацією його робочого місця до залізничної станції «Полтава Південна».

В населеному пункті Коротич Харківської області, ОСОБА_8 був зупинений працівниками поліції. Під час зупинки, поліцейський жестом руки показав автомобілю прийняти праворуч та зупинитися на узбіччі. Після зупинки ОСОБА_8 , до нього підійшов поліцейський вдягнутий у формений одяг у бронежилеті з автоматом, на обличчі якого була одягнута маска. Не представившись, він висунув вимогу пред`явити паспорт громадянина України та технічний паспорт на автомобіль. Після перевірки документів, працівник поліції попросив відчинити багажник для перевірки, після чого був перевірений і він-код автомобіля.

В той же час, працівник поліції повідомив ОСОБА_8 , що від нього йде запах алкоголю та запропонував пройти тест на наявність алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 підійшов до поліцейського автомобілю та сів на переднє пасажирське сидіння. На водійському кріслі вже знаходився співробітник поліції. Поліцейський, який знаходився у автомобілі, також задав йому питання щодо вживання алкоголю в цей день або напередодні, на що ОСОБА_8 повідомив, що алкоголь не вживав. Поліцейський дістав коробок в якому знаходився, нібито, алкотестер (назву пристрою поліцейський не повідомляв), вставив пластикову колбу у пристрій, надав ОСОБА_8 , щоб він подихав. Після цього поліцейський повідомив його, що алкотестер показав наявність у організмі алкоголю - 0,3 проміле. Самі результати тесту він не показав та одразу почав стверджувати, що ОСОБА_8 ввів його в оману. Після заперечень ОСОБА_8 , працівник поліції повідомив, що за вказане правопорушення передбачено стягнення штрафу у розмірі 51000 грн., який він повинен буде сплатити, а до того ж, його автомобіль заберуть у «Тероборону», або заберуть туди і самого ОСОБА_8 . Почувши це, ОСОБА_8 показав йому додаткові документи та повідомив, що не може бути у алкогольному сп`янінні, оскільки зараз прямує на роботу та показав посвідчення працівника воєнізованої охорони ЮЖД, посвідчення рятівника, військовий квиток та посвідчення про відстрочку від призову.

Між собою, поліцейські обговорювали питання необхідності вилучення трьох автомобілів до Територіальної оборони і в подальшому, поліцейський, який знаходився у автомобілі, запропонував ОСОБА_8 надати їм грошові кошти. З`ясувавши, що у ОСОБА_8 відсутня готівка, поліцейський сказав показати баланс картки «ПриватБанк» і сказав, щоб він перевів на вказану ним карту 40 000 гривень. ОСОБА_8 відмовився, проте, поліцейський висунув погрозу про вилучення автомобілю, через що, ОСОБА_8 надав свою згоду на перерахування коштів. Поліцейський продиктував 16 цифр карти, на яку необхідно було здійснити відповідний переказ (при цьому, він знав ці цифри напам`ять). Після перерахування грошей, ОСОБА_8 віддали назад документи та сказали, щоб він швидко їхав.

Під час досудового розслідування потерпілим ОСОБА_8 була надана роздруківка з мобільного додатку «Приват24» та квитанція про здійснену транзакцію, завдяки чому було встановлено, переведення 40000 гривень на протиправну вимогу працівників поліції на картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_3 , відкриту на ім`я « ОСОБА_9 ».

З метою отримання відомостей про користувача вказаної банківської карти та номеру його мобільного телефону, прокурором винесено постанову про проведення тимчасового доступу до речей і документів АТ КБ «ПриватБанк». В ході проведеного тимчасового доступу встановлено, що користувачем банківської карти є громадянка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 і користується номером мобільного телефону НОМЕР_4 .

В ході тимчасового доступу до виписки про рух грошових коштів по розрахунковому рахунку картки з номером НОМЕР_3 , відкритої на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також відеозаписів з камер відеоспостереження, було встановлено, що фактичним користувачем картки є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, встановлено, що вказана особа є чоловіком доньки ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , що також у період з 09.12.2008 по 27.02.2018 працювала в системі МВС України, зокрема, на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування м. Харкова та автомобільно-технічної інспекції ГУ МВС України в Харківській області.

Крім того, допитаний під час досудового розслідування громадянин ОСОБА_11 повідомив, що 19.12.2022 він рухався по трасі «Київ-Харків» на власному автомобілі марки «Audi» модель «А4» з д.н.з. « НОМЕР_5 ». Приблизно о 10 год. 30 хв., коли він рухався поблизу населеного пункту Пісочин Харківської області, його зупинив співробітник Національної поліції та під приводом перебування ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння (чого в дійсності не було), висунув останньому вимогу перевести на вказаний номер банківської карти НОМЕР_6 , власником якої є громадянка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому, у разі не направлення ним грошових коштів, співробітник Національної поліції погрожував вилучити транспортний засіб. Побоюючись безпідставного вилучення транспортного засобу, ОСОБА_11 перевів на вказаний номер банківської карти грошові кошти у сумі 39456 гривень.

В ході тимчасового доступу до речей і документів, а саме - відомостей про рух банківської карти НОМЕР_6 , відкритої на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що 24.12.2022 з вказаної банківської картки було переслано всю суму грошових коштів, у тому числі - 39456 грн, що були попередньо відправлені ОСОБА_11 , на банківську карту НОМЕР_7 .

Під час тимчасового доступу до відомостей АТ «УніверсалБанк» щодо банківської карти НОМЕР_7 встановлено, що її власником є громадянка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Одночасно, в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій отримано відомості, що фактично банківські карти НОМЕР_6 та НОМЕР_7 перебувають у користуванні ОСОБА_5 , який обговорював у телефонному режимі здійснення транзакцій із ними з ОСОБА_7 . При цьому, під час досудового розслідування ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_7 , як працівника Національної поліції, що вимагав у нього неправомірну вигоду.

30.01.2024 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_13 від 23.01.2024 проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , в ході якого були виявлені та вилучені:

- куртка «Winter Impression» (різнокольорова);

- кофта-реглан Calvin Clain (чорна);

- паспорт для виїзду за кордон ОСОБА_5 № НОМЕР_1 ;

-мобільний телефон Redmi сірого кольору, що належить ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон Samsung в чохлі червоного кольору, що належить ОСОБА_6 .

В обгрунтування арешту вказаного майна слідчий послався на те, що вилучені предмети відповідають ознакам речових доказів, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки являють собою матеріальні об`єкти, що є знаряддями кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, що можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки вилучений одяг зафіксований на камерах спостереження АТ КБ «ПриватБанк» при знятті грошових коштів ОСОБА_5 з банківської карти ОСОБА_9 ; мобільний телефон ОСОБА_5 та ОСОБА_6 використовувалися при здійсненні банківських операцій ОСОБА_5 .

Громадянка ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, просила розглядати клопотання без її участі, а також надала письмові заперечення проти клопотання слідчого про арешт майна, відповідно до яких вона проти арешту її телефону заперечує, оскільки його вилучення не передбачено ухвалою слідчого судді про обшук.

Представник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_14 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, а також письмові заперечення проти клопотання, в яких вказав, що проти накладення арешту на телефон ОСОБА_5 не заперечує, щодо іншого майна - заперечує, оскільки ухвалою слідчого судді про обшук не надався дозвіл на відшукання і вилучення таких речей ОСОБА_5 , а також речей гр. ОСОБА_6 . Також вказав, що згідно норм КПК слідчі не повинні були вилучати телефон гр. ОСОБА_6 , а зняти з нього інформацію.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини. Також в обгрунтування накладення арешту на телефон гр. ОСОБА_6 зазначив, що вказаний телефон містить інформацію щодо надходження грошових коштів та їх перерахунок з банківської картки останньої, що є доказовою інформацією в рамках даного кримінального провадження. Крім того, щодо накладення арешту на закордонний паспорт ОСОБА_5 вказав, що згідно встановлених обов`язків підозрюваному ОСОБА_5 під час обрання запобіжного заходу, відсутній обов`язок здати останнім на зберігання документ, що надає право на виїзд за кордон, а тому є обгрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може покинути територію України, будучи волонтером.

Вислухавши прокурора, дослідивши надані матеріали клопотання та письмові заперечення, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000285 від 23.04.2022 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

23.01.2024 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою виявлення та вилучення банківських карток, що використовуються для злочинної діяльності; мобільних телефонів ОСОБА_5 ; грошей, здобутих злочинним шляхом.

30.01.2024 під час проведення обшуку за вказаною адресою були виявлені та вилучені: - куртка «Winter Impression» (різнокольорова); - кофта-реглан Calvin Clain (чорна); - паспорт для виїзду за кордон ОСОБА_5 № НОМЕР_1 ; - мобільний телефон Redmi сірого кольору, що належить ОСОБА_5 ; - мобільний телефон Samsung в чохлі червоного кольору, що належить ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 30.01.2024 виявлені предмети, речі і документи визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Положеннями ч.4 ст. 170 КПК України передбачена заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Проведення обшуку регламентовано ст.234 КПК України, який проводиться на підставі ухвали слідчого судді із зазначенням ознак майна, на яке надається дозвіл на вилучення.

Під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, слідчий має право, у тому числі, оглядати і тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження… Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, що регламентовано ч.7 ст.236 КПК України. У такому випадку слідчим подається впродовж 48 годин клопотання про арешт такого тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України), тобто такого майна, яке не було зазначено в ухвалі слідчого судді при наданні дозволу на обшук.

Отже, у випадку вилучення під час обшуку такого майна, яке не зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, воно вважається тимчасово вилученим майном і у відношенні такого майна має бути звернення слідчого про його арешт.

Указана правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 457/1485/13-к, за результатом розгляду якої суду зазначив, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України щодо тимчасово вилученого майна слідчим подається клопотання про його арешт або таке - повертається особі, в якої було вилучено.

А тому в цій частині заперечення адвоката ОСОБА_14 та гр. ОСОБА_6 не знайшли свого обгрунтування, відповідно до норм КПК України, а тому не беруться слідчим суддею до уваги.

Крім того, посилання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_14 у своїх запереченнях на клопотання про арешт майна в частині майна гр. ОСОБА_6 слідчий суддя також не бере до уваги, враховуючи відсутність повноважень адвоката на представлення інтересів останньої, а також те, що гр. ОСОБА_6 самостійно надала свої заперечення з приводу заявленого клопотання.

За таких обставин, зазначене вище тимчасово вилучене під час обшуку майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому його повернення може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи, що наданими матеріалами до клопотання доведено, що повернення майна може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих дій, що, у свою чергу, позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

клопотання - задовольнити.

накласти арешт на майно, вилучене 30.01.2024 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , в ході якого були виявлені та вилучені:

- куртка «Winter Impression» (різнокольорова);

- кофта-реглан Calvin Clain (чорна);

- паспорт для виїзду за кордон ОСОБА_5 № НОМЕР_1 ;

-мобільний телефон Redmi сірого кольору, що належить ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон Samsung в чохлі червоного кольору, що належить ОСОБА_6 .

Місцем зберігання арештованого майна визначити - камеру зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (м. Полтава, вул. Гоголя, 25).

Виконання ухвали доручити слідчому Другого СВ (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_15 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя