Провадження № 11-сс/811/1494/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2023 року про арешт майна,

за участі прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

дізнавач відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 звернулася з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на: мобільний телефон марки «Tecno» imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із вставленою сім-картою; мобільний телефон марки «Tecno» imei: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , із вставленими 3-ма сім-картами; мобільний телефон марки «Tecno» imei: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Tecno» imei: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 з вставленими 3-ма сім-картками; мобільний телефон марки «IPhone X» imei: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «IPhone 7 Plus» imei: НОМЕР_10 ; банківські карти: «А-Банку» НОМЕР_11 , НОМЕР_12 ; «МоноБанку» НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ; «ПУМБ» НОМЕР_15 , «ОщадБанк» НОМЕР_16 , «Bunq» НОМЕР_17 , «Revolut» НОМЕР_18 , «КредіАгріколь Банк» НОМЕР_19 ; стартові пакети з сім-карток мобільного оператора «Київстар» з номерами: НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 ; ноутбук марки «MacBook» з серійним номером НОМЕР_30 ; які 17 листопада 2023 року вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2023 року таке клопотання задоволено клопотання дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 .

Накладено арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на майно, вилучене 17 листопада 2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Tecno» imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із вставленою сім-картою; мобільний телефон марки «Tecno» imei: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , із вставленими 3-ма сім-картами; мобільний телефон марки «Tecno» imei: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Tecno» imei: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 з вставленими 3-ма сім-картками; мобільний телефон марки «IPhone X» imei: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «IPhone 7 Plus» imei: НОМЕР_10 ; банківські карти: «А-Банку» НОМЕР_11 , НОМЕР_12 ; «МоноБанку» НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ; «ПУМБ» НОМЕР_15 , «ОщадБанк» НОМЕР_16 , «Bunq» НОМЕР_17 , «Revolut» НОМЕР_18 , «КредіАгріколь Банк» НОМЕР_19 ; стартові пакети з сім-карток мобільного оператора «Київстар» з номерами: НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 ; ноутбук марки «MacBook» з серійним номером НОМЕР_30 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 .

Суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що дізнавач довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а зазначене у клопотанні майно є речовими доказами, оскільки таке могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На таку ухвалу слідчого судді представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні клопотання дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000819 від 21 жовтня 2023 року.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що про наявність оскаржуваної ухвали сторона захисту дізналася 22 листопада 2023 року, а копію такої адвокат отримав 27 листопада 2023 року. Копію оскаржуваної ухвали на адресу ОСОБА_6 суд до цього часу не скеровував.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді винесена із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт стверджує, що законодавцем визначено, що арештувати майно у вигляді мобільних телефонів та комп`ютерної техніки можливо лише виключно з підстав, якщо особа, у якої вилучається вказане майно, обмежує можливість в ході обшуку подолання системи логічного захисту цього майна і, відповідно, в ході обшуку слідчий чи дізнавач не мають технічної можливості оглянути це майно, скопіювати дані, тощо. В протоколі обшуку, від 17.11.2023 року відомостей про таку відмову не вказано, ОСОБА_6 під час обшуку не відмовлявся надати повний доступ до мобільних телефонів та комп`ютерної техніки, оскільки він вважає, що не вбачається не тільки складу злочину, але й події злочину, яка була вказана працівниками поліції в ухвалі. Таким чином, на думку сторони захисту, накладення арешту на вилучені речі ОСОБА_6 не відповідають вимогам приписам статті 170 КПК України.

Підкреслює, що подія злочину органом досудового розслідування не доведена, а ступінь тяжкості не можна брати до уваги, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України є злочином невеликої тяжкості. Матеріали кримінального провадження не містять жодних навіть опосередкованих доказів наявності події злочину, а вилучені речі у ОСОБА_6 навіть теоретично не можуть мати ці докази через сплив часу (2 роки).

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 18 грудня 2023 року представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 не прибув, подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі, що відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка заперечила доводи апеляційної скарги, вважає оскаржуване судове рішення законним та мотивованим, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи представника власника майна адвоката ОСОБА_7 щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2023 року, тому апеляційний суд вважає, що строк апелянтом пропущено з поважних причин і такий слід поновити.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що при постановленні оскарженої ухвали, слідчим суддею належним чином дотримано вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, із матеріалів справи вбачається, що відділом дізнання Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000819 від 21 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Дізнавач відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 звернулася з клопотанням про накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя врахував правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також зазначену у клопотанні мету: забезпечення збереження речових доказів та можливість застосування в майбутньому спеціальної конфіскації.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя також вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ст.170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників майна.

Покликання апелянта на те, що при вирішенні питання про накладення арешту слідчим суддею не було враховано вимоги ч.3 ст.170 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

На переконання апеляційного суду, слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного рішення було враховано не лише вимоги щодо захисту фундаментальних прав власника майна та прав третіх осіб, а й «справедливий баланс» між інтересом суспільства та приватним інтересом, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Крім того, зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Апеляційні доводи щодо необґрунтованості події злочину, колегія суддів вважає неспроможними, з тих підстав, що відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із постановою дізнавача ОСОБА_9 від 17 листопада 2023 року згадане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000819 від 21 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відтак, сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо розумних підстав і підозр вважати, що майно, зазначене у клопотанні дізнавача, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № №0000819 від 21 жовтня 2023 року

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з оцінкою слідчим суддею сукупності доказів, наданих стороною обвинувачення, та погоджується висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно, у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Доводи апелянта про відсутність підстав для накладення арешту на майно, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказані апелянтом обставини належать до фактичних обставин кримінального провадження, а тому такі мають досліджуватися, у випадку, якщо кримінальне провадження надійде до суду, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Що стосується оцінки сукупності доказів з точки зору вагомості, належності, достатності та взаємозв`язку, то така буде надана судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, на стадії судового розгляду кримінального провадження по суті.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Таким чином, апеляційні доводи, на які покликається представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , не спростовують висновків слідчого судді та не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на наведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, та обґрунтованим, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, тому апеляційна скарга з викладених в ній доводів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000819 від 21 жовтня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4