Провадження №: 1-кс/755/3431/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "26" жовтня 2023 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, яка звернулась із клопотанням ОСОБА_4 , розглянувши клопотання директора ТОВ «Класика Будівництва» - ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0007982 від 02.06.2015 року,

в с т а н о в и в:

Директор ТОВ «Класика Будівництва» - ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт на земельну ділянку розташовану на перетині вул. Сиваської та провулок Хорольського у Дніпровському районі м. Києва, розміром 0,4051 га, з цільовим призначенням для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого центру та офісу, з кадастровим номером :66:055:0020.

Заявник просив скасувати арешт, з огляду на те, що арешт зазначеної ділянки перешкоджає реєстрації об`єкту незавершеного будівництва, та будь-якому процесу щодо отримання спеціальних дозволів щодо проблемного будівництва, технічних умов, зміни цільового призначення, вирішення питання через сесію КМР щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з ПП «ІНАП», який не бере участь у добудові не будував раніше.

Подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту буде негативним чином порушувати права осіб - мешканців будинку.

В судовому засіданні заявник підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що арешт накладений слідчим суддею обґрунтовано та на даний час не відпала потреба у застосуванні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, які надано прокурором, заслухавши думку учасників розгляду клопотання, прийшов до наступного.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року було накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007982 від 02 червня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ст. 356 КК України, а саме земельну ділянку розташовану на перетині вул. Сиваської та провулок Хорольського у Дніпровському районі м. Києва, розміром 0,4051 га, з цільовим призначенням для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого центру та офісу, з кадастровим номером :66:055:0020, шляхом заборони користування вказаним майном, а саме проведення будівельних робіт, як на речовий доказ..

В мотивувальній частині ухвали про накладення арешту слідчий суддя вказав, що стосується накладення арешту на об`єкти будівництва, будівлі, споруди, тимчасові архітектурні форми та інші об`єкти незавершеного та завершеного будівництва, які знаходяться на земельній ділянці, яка розташована на перетині вул. Сиваській та пров. Хорольського у Дніпровському районі м. Києва, розміром 0,4051 га, з цільовим призначенням для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого центру та офісу з кадастровим номером :66:055:0020, шляхом заборони відчуження зазначеного майна, то суд вважає, що слідчим не надано підтверджень, які містять правові підстави для арешту майна, а саме відсутні відомості та докази, які вказують на власника цього майна.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так як відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року було накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007982 від 02 червня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ст. 356 КК України, а саме земельну ділянку розташовану на перетині вул. Сиваської та провулок Хорольського у Дніпровському районі м. Києва, розміром 0,4051 га, з цільовим призначенням для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого центру та офісу, з кадастровим номером :66:055:0020, шляхом заборони користування вказаним майном, а саме проведення будівельних робіт, як на речовий доказ..

В мотивувальній частині ухвали про накладення арешту слідчий суддя вказав, що стосується накладення арешту на об`єкти будівництва, будівлі, споруди, тимчасові архітектурні форми та інші об`єкти незавершеного та завершеного будівництва, які знаходяться на земельній ділянці, яка розташована на перетині вул. Сиваській та пров. Хорольського у Дніпровському районі м. Києва, розміром 0,4051 га, з цільовим призначенням для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого центру та офісу з кадастровим номером :66:055:0020, шляхом заборони відчуження зазначеного майна, то суд вважає, що слідчим не надано підтверджень, які містять правові підстави для арешту майна, а саме відсутні відомості та докази, які вказують на власника цього майна.

Дані обставини у сукупності свідчить про обґрунтованість накладеного арешту ухвалою слідчого судді 14 вересня 2017 року.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, у рішенні «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) від 23 січня 2014 року Суд зазначив: «…будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар…»

Для дотримання загального правила, викладеного у першому реченні пункту 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції, таке втручання повинно встановлювати «справедливий баланс» між потребами загального інтересу суспільства та вимогами захисту прав окремої особи. Отже, має бути забезпечено належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленими цілями.

Крім того, як було установлено в судовому зсіданні ПП «ІНАП» (код 31172999) - орендар земельної ділянки та ОК "ЖБК "Сиваський" підписаний Меморандум щодо спільного використання земельної ділянки ОК "ЖБК "Сиваський" (створений інвесторами ОК "ЖБК "Сиваський" та землекористувачем - ПП "ІНАП").

01.10.2018 укладено між «КЛАСИКА БУДІВНИЦТВА» та ОК "ЖБК "Сиваський" договорів № 1 від указаної дати на передачу функцій з організації управління (утримання та використання) будинку та прибудинкової території, а саме 1 секції житлового будинку із вбудованими нежитловими приміщеннями та прибудинковою територією за адресою: м. Київ, перетин вул. Хорольська та Сиваська (можлива майбутня адреса вул. Сиваська, б. 12/2).

Згідно цього договору управління об`єктом уключає у себе вчинення дій направлених на організацію збереження майна та обслуговування багатоквартирного будинку.

З акту прийняття - передачі житлового будинку від забудовника до обслуговуючого кооперативу для організації утримання та обслуговування слідує, що ОК "ЖБК "Сиваський" прийняв об`єкт указаний в цьому договорі (активи житлового будинку 1 секції).

З договору № 1 про передачу прав та обов`язків замовника за договором № НП 793-14/25202 від 22.07.2014 про приєднання слідує, що він укладений між «КЛАСИКА БУДІВНИЦТВА» та ОК "ЖБК "Сиваський" й регламентує ним передано ЖБК функції замовника за договором № НП 793-14/25202 від 22.07.2014 укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та «КЛАСИКА БУДІВНИЦТВА»;

Відповідно до відповідей департаментів КМДА слідує, що ОК "ЖБК "Сиваський" сприймається цими державними органами, як правомірний користувач 1 секції житлового будинку із вбудованими нежитловими приміщеннями та прибудинковою територією за адресою: м. Київ, перетин вул. Хорольська та Сиваська (можлива майбутня адреса вул. Сиваська, б. 12/2).

Навіть за таких умов ОК «ЖБК «Сиваський», суд скасував арешт накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року на земельну ділянку розташовану на перетині вул. Сиваській та пров. Хорольського у Дніпровському районі м.Києва, розміром 0,4051 га, з цільовим призначенням для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-оздоровчого центру та офісу з кадастровим номером :66:055:0020 в частині заборони користування вказаним майном обслуговуючому кооперативу «ЖБК «Сиваський» (ідентифікаційний код юридичної особи 40919343) у межах житлового фонду першої секції житлового будинку за адресою: м. Київ, Дніпровський район, перетин вулиці Сиваська та провулку Хорольський (можлива майбутня адреса: м. Київ, вул. Сиваська, буд. 12/2) лише на період строку дії договору оренди земельної ділянки укладеного на підставі рішення Київської міської Ради від 10.07.2003 № 638/798.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що на даний момент потреба в подальшому застосуванні арешту не зникла, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

у задоволенні клопотання директора ТОВ «Класика Будівництва» - ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0007982 від 02.06.2015 року накладеному ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14.09.2017 року на земельну ділянку кадастровий номер :66:055:0020 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя