УХВАЛА

про призначення судового розгляду

та продовження строку запобіжного заходу

Справа № 610/77/23

Провадження 1-кп/621/285/23

05 вересня 2023 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник адвокат ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальну справу №610/77/23 (провадження ЄРДР № 0000759 від 17.11.2022 року) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 111-1 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває кримінальна справа №610/77/23 (провадження ЄРДР № 0000759 від 17.11.2022 року) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 111-1 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.08.2023 по справі призначено підготовче судове засідання..

У підготовче судове засідання з`явилися прокурор, захисник ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) та доставлений обвинувачений ОСОБА_7 .

Прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників справи. Одночасно заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів. В обґрунтування клопотання вказав, що строк дії раніше обраного запобіжного заходу спливає 09 вересня 2023 року, судовий розгляд справи тільки починається. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, в разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, та які стали підставою для застосування такого суворого запобіжного заходу, а саме: ризик переховуватися від суду з метою уникнути покарання в тому числі й на непідконтрольній території в умовах воєнного стану. Зазначив, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, і також просив не визначати також розмір застави.

Захисник адвокат ОСОБА_6 вважав за можливе призначити справу до судового розгляду та заперечував проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому. Вказав, що ризики, на які посилався в клопотанні прокурор є недоведеними, обґрунтованість пред`явленого обвинувачення викликає сумніви, обвинувачений має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а тому просив обрати інший, менш суворий запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

- затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

- закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

- повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

- направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

- призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

- доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

За змістом ч.1 статті 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 ст.314 КПК України суд проводить підготовку до судового розгляду.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 надійшло до суду, територіальну юрисдикцію якого визначено судом апеляційної інстанції, що відповідає положенням ст.32 КПК України.

Враховуючи, що учасниками судового засідання не заявлено клопотань про повернення обвинувального акту, закриття провадження з підстав, визначених ст.284 КПК України, чи інших заяв, що перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468 - 475 КПК України не надходило, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом в судове засідання учасників справи.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За змістом ч.3 статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування (судового розгляду) до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років.

Ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 11.07.2023 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 днів, в подальшому продовжений. Обраний запобіжний захід є діючим та в апеляційному порядку не скасований і не змінений. Строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 09.09.2023.

На час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, свідки не допитані, письмові й речові докази не досліджені, а ризики, що були підставою для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.

З огляду на зазначені обставини, суд вважає обґрунтованим твердження сторони обвинувачення про високу ймовірність настання ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, беручи до уваги те, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду.

У рішенні ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», Європейський суд також зазначив, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість, багатоепізодійна злочинна діяльність та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.

Таким чином суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, про які просила сторона захисту, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Зі змісту КПК України вбачається, що перевірка обґрунтованості підозри під час досудового розслідування по кримінальному провадженню при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, а також продовження строків тримання під вартою під час досудового розслідування в повному обсязі покладається виключно на слідчого суддю, що постановляє відповідні ухвали. А питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення та чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення під час судового розгляду кримінального провадження вирішуються судом тільки при ухваленні вироку, відповідно до статті 368 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 314-316, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальну справу №610/77/23 (провадження ЄРДР №0000759 від 17.11.2022 року) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 111-1 Кримінального кодексу України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 12:45 годину 13 вересня 2023 року.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, в Державній установі "Харківській слідчий ізолятор" на шістдесят днів, тобто до 03 листопада 2023 року включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у цей же строк з моменту вручення йому копії судового рішення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06.09.2023

Суддя ОСОБА_8