Провадження № 1-кп/638/733/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання захисника обвинувачених про скасування запобіжного заходу у вигляді застави та повернення суми застави у судовому провадженні стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Суми, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Захисником обвинувачених адвокатом ОСОБА_6 подано до суду клопотання, в якому просить скасувати запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також повернути заставодавцю внесену суму застави. В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалами слідчого судді від 14.05.2021 року до обвинувачених було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, який визнано достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими як підозрюваними, покладених на них обов`язків та забезпечення завдань кримінального провадження. Строк дії запобіжного заходу було визначено до 10.07.2021 року. Заставодавцями було внесено заставу за обвинувачених у розмірах, визначених ухвалою слідчого судді. Після спливу строку дії попередньої ухвали строк дії обов`язків обвинуваченим не було продовжено, що на думку сторони захисту свідчить про те, що ризики перестали існувати. На даний момент на обвинувачених жодних обов`язків, виконання яких забезпечувалося б заставою, судом не покладено, що на думку сторони захисту є підставою для скасування запобіжного заходу у вигляді застави та повернення її суми заставодавцю.

В судовому засіданні обвинувачені та їх захисник подані клопотання підтримали.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотань заперечувала, обґрунтування виклала в письмових запереченнях. Зокрема, посилалась на те, що на даний час ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу обвинуваченим, не зменшились. Посилання на строк дії такого запобіжного заходу як застава, ні ст.182 КПК України, ані інші статті КПК України не містять. При цьому основні обов`язки підозрюваного, обвинуваченого визначені у ч.7 ст.42 КПК України. Крім того, відповідно до положень ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, суд може покласти на підозрюваного, обвинуваченого додаткові обов`язки, на строк не більше двох місяців. Також обов`язки обвинуваченого визначено іншими статтями КПК України, зокрема, ст.329 КПК України та такий запобіжний захід як застава, забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим не лише обов`язків, визначених у порядку ч.5 ст.194 КПК України ухвалою про обрання запобіжного заходу, а й інших обов`язків, передбачених КПК України. При цьому клопотання захисника не містить жодного посилання на волевиявлення заставодавців, а також підтвердження повноважень захисника щодо представництва їх інтересів. Вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігли ризикам, встановленим при обранні запобіжного заходу, які продовжують існувати, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Суд, розглянувши клопотання захисника обвинувачених, заслухавши думку учасників провадження, оглянувши матеріали судового провадження, дійшов наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.05.2022 року стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10.07.2022 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 501 670 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.05.2022 року стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10.07.2022 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 501 670 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до даних реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 звільнений 21.05.2021 року у зв`язку із внесенням суми застави.

Відповідно до даних реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 звільнений 19.05.2021 року у зв`язку із внесенням суми застави.

З наданих прокурором документів вбачається, що застава стосовно ОСОБА_4 була внесена ОСОБА_7 , стосовно ОСОБА_5 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У відповідності до ч.8 вказаної статті у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

При цьому у відповідності до ч.9, 10 вказаної статті питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Відповідно до п.7 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2011 року № 15 кошти, внесенні як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, згідно ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому, застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Відповідні положення засвідчують, що повернення застави здійснюється на підставі судового рішення, винесеного з огляду на закріплені в КПК України правила підсудності.

Вирішуючи по суті подані захисником клопотання, суд зауважує, що триває судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу обвинуваченим, продовжують існувати, а отже запобіжний захід у вигляді застави є необхідним для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них ст.42 КПК України обов`язків.

Запобіжний захід у вигляді застави є вагомим стримуючим засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинувачених.

При цьому, не є підставою для скасування запобіжного заходу у вигляді застави і та обставина, що закінчився строк дії додаткових обовязків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених ухвалою слідчого судді.

Щодо посилань сторони захисту на закінчення 10.07.2021 року строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як на підставу для скасування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та її повернення заставодавцю, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.7 ст.182 КПК України, у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З аналізу зазначених норм вбачається, що ухвала в частині визначення розміру застави не втрачає чинності після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, встановленого рішенням суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинувачених про скасування запобіжного заходу та повернення суми застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 369, 372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому ОСОБА_4 та повернення суми застави - залишити без задоволення.

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому ОСОБА_5 та повернення суми застави - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 09.10.2023 року о 15:40 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1