Справа № 301/3924/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" листопада 2023 р. м. Іршава

Слідча суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

старшої слідчої СВ ВП № 1 Хустського РУП ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 від 06.11.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з початковою освітою, непрацюючого, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

08.11.2023 старша слідча СВ Хустського РУП ВП № 1 в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів щодо підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000650 від 06.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СВ відділення поліції №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 від 06.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 06 листопада 2023 року біля 09 год. 55 хв., під час іспитового строку визначеного вироком Іршавського районного суду від 23.02.2023 у справі № 301/571/23 ОСОБА_5 , попередньо знаючи про те, що указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено режим воєнного стану, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території автовокзалу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , помітивши наявність грощових коштів в зовнішній кишені куртки потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 з корисливих мотивів та метою особистого незаконного збагачення вирішив відкрито викрасти належні потерпілому грошові кошти. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету наживи відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 1000,00 гривень (двома купюрами номіналом по 500,00 гривень) вихопивши їх із зовнішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_7 , при цьому попередньо завдавши потерпілому, коли той перебував в зігнутому положенні два удари лівою ногою в область голови справа. Привласнивши грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 покинути місце скоєння правопорушення не встиг, так як був затриманий працівниками відділення поліції №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, які прибули на місце події за викликом.

Таким чином, своїми протиправними діями завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 1000,00 грн.

06.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Слідча вказує, що обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, підтверджується: протоколом прийняття заяви від 06.11.2023; протоколом огляду місця події від 06.11.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.11.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.11.2023, рапортами поліцейського водія взводу реагування Мукачівського РВ УПО в Закарпатській області ОСОБА_9 , рапортом ст. ДОП СВ ВП 31 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській ОСОБА_10 , протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.11.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 06.11.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.11.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 07.11.2023, речовими доказами по даному кримінальному провадженню, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ..

Також слідча посилається на те, що оцінюючи в сукупності всі обставини, наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні особою кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за ч. 4 ст.186 КК України у разі визнання винуватим у вигляді позбавленні волі на строк від семи до десяти років, раніше судимий вироком Іршавського районного суду від 23.02.2023 у справі №301/571/23 за злочини проти життя і здоров`я передбачені ч.1 ст.125 КК України та ч.1 ст.129 КК України, вчинив вказане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, наведене свідчить про можливість скоєння в подальшому інших злочинів, також ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, ніде не працює, а тому вважає, що існують ризики, що ОСОБА_5 знаходячись на волі може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме: ухилитись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказує, що не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства та забезпечення судового розгляду.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_5 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Старша слідча СВ ВП №1 Хустського РУП ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_5 менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000650 від 06.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

06.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідча обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Зокрема такими є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 від 06.11.2023; рапорт від 06.11.2023;протокол прийняття заяви від 06.11.2023; протокол огляду місця події від 06.11.2023; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.11.2023; рапор поліцейського водія взводу реагування Мукачівського РВ УПО в Закарпатській області ОСОБА_9 ; протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 06.11.2023; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.11.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_11 , від 06.11.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 07.11.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 07.11.2023, інші матеріали досудового розслідування в їх сукупності.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначена у клопотанні обставини підозра має місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність ОСОБА_5 до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_5 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення (п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку, слідчий суддя оцінює в сукупності в світлі обставин цього кримінального провадження, та враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, яке інкримінуються ОСОБА_5 , за вчинення останнього передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На переконання слідчого судді, ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, що стверджується і вироком Іршавського районного суду від 23.02.2023 про притягнення ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129 КК України,, який міститься у матеріалах клопотання.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_5 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

При цьому слідчий суддя, враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, який, знаходячись у працездатному віці, суспільно корисною працею не займається, міцних соціальних зв`язків не має, негативно характеризується за місцем проживання, раніше судимий.

Будь-яких обставин, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою не наведено, будь-яких медичних висновків, які б засвідчували факт неможливості тримання ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя враховує, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У зв`язку з цим слідчий суддя враховує мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, необхідно задовольнити і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

За змістом ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи спосіб вчинення злочину підозрюваним ОСОБА_5 , про який зазначено у повідомленні про підозру, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, слідча суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.177, 178,183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення застави, тобто до 04.01.2024 до 10 год. 25 хв..

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Термін дії ухвали визначити по 10 год. 25 хв. 04.01.2024.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13.11.2023 о 11 год. 00 хв..

Слідча суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1