Справа № 373/914/23
Провадження № 1-кп/373/149/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький районний суд Київської області у складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ;

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Захисником заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України обвинуваченого за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування даного клопотання захисник посилається на те, що з 03.08.2023 до 17.08.2023 ОСОБА_5 добровільно звернувся та пройшов курс лікування від наркотичної залежності в наркологічній клініці «Приватна наркологія «ФОП ОСОБА_6 », яка має відповідну ліцензію на проведення лікування наркозалежних осіб. Після проходження курсу ОСОБА_5 видано довідку про проходження лікування від наркотичної залежності.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання захисника, посилаючись на те, що обвинуваченому не встановлено в передбаченому законом порядку діагноз - наркоманія. Просив врахувати правові висновки Верховного Суду, що містяться у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 357/11205/19.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи у необхідному обсязі для розгляду клопотання, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, є добровільне звернення особи до лікувального закладу та початок її лікування від наркоманії.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від особі, яка добровільно звернулася до наркологічного закладу для проходження курсу лікування, забезпечується, на її прохання, анонімність лікування. Відомості про таке лікування можуть бути надані лише правоохоронним органам у разі притягнення цієї особи до кримінальної або адміністративної відповідальності

Установлення наявності стану наркотичного сп`яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов`язки щодо проведення медичного огляду (обстеження), а діагноз «наркоманія» встановлюється лікарсько-консультаційною комісією.

Наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною.

Особа, хвора на наркоманію, є такою, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини/прекурсора, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», встановлено діагноз «наркоманія».

Проявами наркоманії є психічна і фізична залежність від цих речовин, а також розвиток абстиненції внаслідок припинення їх вживання. Часто через це використовується термін «наркозалежність».

Відповідно до Порядку проведення медичного огляду та медичного обстеження осіб, які зловживають наркотичними засобами та психотропними речовинами, затвердженого спільним Наказом Міністерства охорони здоров`я та Міністерства внутрішніх справи України № 158/417 від 16.06.1998, медичним обстеженням особи, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами, вважається її обстеження в стаціонарних умовах за направленням лікаря-нарколога після проведеного медичного огляду з метою підтвердження (або не підтвердження) встановленого лікарем-наркологом діагнозу «наркоманія» чи «токсикоманія». Термін медичного обстеження не повинен перевищувати 10 діб. Діагноз «наркоманія» чи «токсикоманія» встановлюється лікарсько-консультативною комісією наркологічного закладу, де проводиться медичне обстеження. Якщо в результаті медичного обстеження встановлено діагноз «наркоманія» чи «токсикоманія» і особа потребує лікування в стаціонарних чи амбулаторних умовах, то лікарсько-консультативна комісія наркологічного закладу зобов`язана запропонувати їй пройти курс добровільного лікування та соціально-психологічної реабілітації.

Як убачається з довідки з історії хвороби № 18/23, виданої лікарем наркологічної клініки «Приватна наркологія «ФОП Траченко» ОСОБА_7 , ОСОБА_5 звернувся добровільно для проходження курсу лікування від залежності з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади, спричинені вживанням канабіноїдів, синдром залежності. Знаходився на лікуванні з 03.08.2023 до 17.08.2023.

У представленій стороною захисту довідці відсутня інформація про те, що ОСОБА_5 звернувся до зазначеного закладу за направленням лікаря-нарколога та наявності узагалі висновку лікарсько-консультативної комісії наркологічного закладу з діагнозом «наркоманія», що не відповідає вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 158/417 від 16.06.1998.

Таким чином, суду не надано доказів того, що обвинувачений ОСОБА_5 страждає на наркоманію та потребує відповідного цьому діагнозові лікування.

При цьому суд не вбачає підстав брати до уваги висновки, які викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 357/11205/19, оскільки вони не стосуються саме огляду особи та встановлення діагнозу - наркоманія, а лише порядку звернення та підстав для звільнення - проходження на час розгляду судового провадження, закінчення чи початок лікування.

У даному випадку, на думку суду, слід застосовувати висновки, які викладені в постанові Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 740/2012/21, які узгоджуються і з висновками суду в даному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які би вказували на належне встановлення факту страждання ОСОБА_5 на наркоманію чи наявності у нього синдрому залежності, ураховуючи відомості про періодичне вживання (наркотизм, періодична наркотизація).

Наведене вище свідчить про те, що в задоволенні клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, слід відмовити.

Керуючись статтями 314-315, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, яке буде прийнято за наслідками розгляду справи по суті.

СУДДЯ: ОСОБА_8