ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора представника потерпілих представника цивільного відповідача захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 жовтня 2021 року за №0001479, за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача ТОВ «Мультитранс» - адвоката ОСОБА_8 , на вирок Київського районного суду м. Полтава від 06 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Молдови, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не судимого,

визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Зараховано ОСОБА_10 у строк покарання строк його перебування під вартою з 04 жовтня 2021 року до 04 грудня 2022 року.

До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов потерпілих задоволено частково й стягнуто з ТОВ «Мультитранс» на користь:

ОСОБА_11 32 455 гривень 27 копійок майнової шкоди та 800 000 гривень моральної шкоди;

ОСОБА_12 800 000 гривень моральної шкоди;

ОСОБА_13 400 000 гривень моральної шкоди.

Вирішено питання щодо арешту майна, процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком місцевого суду ОСОБА_10 визнано винуватим і засуджено за те, що він 04 жовтня 2021 року приблизно о 16 годині 45 хвилин, керуючи сідловим тягачем «DAF XS 105/410», н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Шмітц FCF24G», н.з. НОМЕР_2 , по вул. Великій Кільцевій, 3-А зі сторони вул. С. Грицевця в напрямку просп. Московського в м. Харків у порушення вимог п.18.4 ПДР України при наближенні до нерегульованого пішохідного перехода не врахував дорожню обстановку, не зменшив швидкість, не зупинив транспортний засіб, не впевнився, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, та вчинив наїзд на пішоходів - малолітніх ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , у результаті чого заподіяв ОСОБА_14 тяжкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_15 тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача ТОВ «Мультитранс» - адвокат ОСОБА_8 , просить скасувати вирок Київського районного суду м. Полтава від 06 грудня 2022 року в частині вирішення цивільного позову потерпілих та відмовити в його задоволенні. Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд не врахував те, що: ТОВ «Мультитранс» є неналежним відповідачем, оскільки цивільно-правова відповідальність належного товариству автомобіля була застрахована; визначив розмір відшкодування моральної шкоди всупереч обмеженням щодо стягнення цього виду шкоди, встановленим приписами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і за відсутності належного підтвердження цивільними позивачами заявлених вимог.

До початку апеляційного розгляду представник цивільного відповідача також направив до суду апеляційної інстанції заяву про затвердження мирової угоди, укладеної 21 червня 2023 року між потерпілими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ТОВ «Мультитранс» про відшкодування майнової та моральної шкоди, скасування вироку Київського районного суду м. Полтава від 06 грудня 2022 року в частині вирішення цивільного позову цих потерпілих і закриття провадження в даній частині.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку представника цивільного відповідача, який просив задовольнити апеляційну скаргу та затвердити мирову угоду, доводи прокурора про те, що суд першої інстанції в порушення вимог закону безпідставно не залучив страхову компанію в ході вирішення цивільного позову, твердження представника потерпілих щодо компенсування шкоди потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та її невідшкодування потерпілому ОСОБА_13 , позицію обвинуваченого і його захисника, які просили залишити без зміни вирок місцевого суду, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду щодо: фактичних обставин вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, обґрунтованості його засудження та кваліфікації дій за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_15 і тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_14 , ніким із учасників судового провадження не оспорюються, а тому відповідно до ст.404 КПК України в зазначеній частині оскаржуваний вирок не переглядається.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 розглянуто судом першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги й твердження прокурора в суді апеляційної інстанції про допущення місцевим судом істотних порушень вимог процесуального закону внаслідок незалучення страхової компанії під час розгляду цивільного позову колегія суддів уважає обґрунтованими.

За змістом приписів ст.ст.55, 124 Конституції України права і свободи людини та громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

У ч.2 ст.127 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

На підставі ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також визначити порядок її відшкодування.

Однак, місцевий суд зазначених вище вимог закону не дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, під час провадження в суді першої інстанції потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та їх представник адвокат ОСОБА_16 , з метою відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної потерпілим унаслідок вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, звернулись зі спільним цивільним позовом до ТОВ «Мультитранс». (т.1 а.п.56-69).

Із ТОВ «Мультитранс» обвинувачений на момент вчинення кримінального правопорушення перебував у трудових відносинах і, керуючи належним названому товариству сідловим тягачем «DAF XS 105/410», н.з. НОМЕР_1 , у ході виконання функцій водія вчинив ДТП, що підтверджується наказом директора ТОВ «Мультитранс» №408-ОК про прийняття ОСОБА_10 на посаду водія (т.1 а.п.166).

У місцевому суді представником ТОВ «Мультитранс» до матеріалів справи було долучено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.204187917, укладений між ТОВ «Мультитранс» та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», згідно з яким ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» застраховано автомобіль «DAF XS 105/410», н.з. НОМЕР_1 , і цей договір на момент ДТП був чинний. За його ж змістом у разі настання страхового випадку страхова компанія зобов`язалась здійснити виплату страхового відшкодування зі встановленими лімітами, а саме за шкоду: майну до 130 000 гривень; життю та здоров`ю потерпілого до 260 000 гривень (т.1 а.п.167).

При цьому, представник ТОВ «Мультитранс» у відзиві на позов потерпілої сторони (т.1 а.п.157-161) і в судовому засіданні першої інстанції наголошував на необхідності залучення відповідачем страхової компанії, що підтверджується носієм інформації, на якому зафіксовано судове засідання від 02 грудня 2022 року.

За загальним правилом ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю (в тому числі, моральну шкоду), майну третьої особи.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176 цс 18) у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст.37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Усупереч викладеному вище, незважаючи на встановлення того факту, що на момент вчинення кримінального правопорушення цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу було застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та був чинним поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, місцевий суд не залучив дану страхову компанію до розгляду провадження як співвідповідача, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про стягнення всього розміру заподіяної потерпілим майнової та моральної шкоди виключно з ТОВ «Мультитранс».

Аналогічний підхід застосовано в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 вересня 2022 року у справі №363/5439/19 (провадження (№51-5800км21), 04 листопада 2021 року у справі №496/2442/18 (провадження №51-1354км21), 06 жовтня 2021 року у справі №310/7407/19 (провадження №51-2472км21), 18 грудня 2019 року у справі №292/887/17 (провадження № 51-4095км19), 25 червня 2019 року у справі №450/2242/15-к (провадження №51-8932км18).

Таким чином, оскаржуваний вирок у частині вирішенні цивільного позову не відповідає вимогам законності й обгрунтованості, через це в зазначеній частині підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням допущених місцевим судом істотних порушень вимог процесуального закону оцінка інших доводів апеляційної скарги, які полягають у незаконності, необґрунтованості та недоведеності стягнутого з ТОВ «Мультитранс» розміру шкоди, й мотивів мирової угоди, укладеної з двома потерпілими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (цивільний позов пред`явлено до трьох потерпілих), не надається, оскільки така оцінка можлива лише після усунення вказаних вище порушень.

Під час нового розгляду необхідно врахувати наведене вище, ретельно перевірити доводи учасників судового провадження з приводу вирішення цивільного спору, провести судовий розгляд відповідно до положень процесуального закону, за наслідком якого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ТОВ «Мультитранс» - адвоката ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Полтава від 06 грудня 2022 року в частині вирішення цивільного позову скасувати та призначити в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена (окрім частини, в якій призачено новий розгляд) у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4