Провадження №: 1-кс/755/4172/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавач Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2023 року за № 0001808 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив :

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчого, котре погоджене з прокурором групи прокурорів прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів у межах цього провадження, у зв`язку необхідністю встановлення обставин визначених ст. 91 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України при наявності на те передумов передбачених ст. 132, 163 вказаного Кодексу.

ІІ. Встановлені органом досудового розслідування обставини та наведені відомості щодо потреби застосування заходу забезпечення кримінального провадження

Дніпровським УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за ознаками наведеного кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.12.2023 невстановлена особа, знаходячись у невстановленому на даний час місці, шляхом обману, під приводом збереження коштів, які перебувають на банківській карті заявника від несанкціонованих доступів та інших шахрайських дій невідомими особами, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 104000 грн. 00 коп.

Невідомою особою потерпілому був наданий номер банківської картки АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 та 29.12.2023 ОСОБА_5 з банківської картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 перерахував грошові кошти на банківську картку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 грошову суму у розмірі 64 000 грн. 00 коп. та на банківський рахунок невідомої особи, який відкритий в банку АТ ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_3 у сумі 40000 грн.

До теперішнього часу повернення грошових коштів потерпілому здійснено не було.

Під час досудового розслідування, було встановлено, що до злочину можуть бути причетні особи, які безпосередньо здійснювали користування, а саме: вихід у абонентську мережу з використання SIM-карт відповідних операторів зв`язку, які були встановлені у мобільним телефон в якому була встановлена SIM-картка з абонентським номером: НОМЕР_4 , в період часу з 01 год. 00 хв. 29.11.2023 по 23 год. 00 хв. 20.12.2023.

У зв`язку з цим необхідно отримати тимчасовий доступ до документів та можливість їх вилучити у: ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , щодо номеру мобільного телефону: НОМЕР_4 , a саме щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місцеперебування абоненту телефонних номерів в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, ідентифікатора (IMEI та IMSI) без змісту вхідних та вихідних SMS-повідомлень, з інформацією про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків зі вказаних мобільних телефонів за період часу з 01 год. 00 хв. 29.11.2023 по 23 год. 00 хв. 20.12.2023.

ІІІ. Позиції сторін

Слідчим суддя, на підставі положень ст. 22, 26, 163 КПК України, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі представника особи у володінні, якої знаходяться речі і документи та сторони обвинувачення у т.ч. враховуючи заяву дізнавача ОСОБА_6 без дати про проведення розгляду без участі дізнавачів.

IV. Правове регулювання питання тимчасового доступу до речей і документів

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості (п. 5 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 КПК України), та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (ч. 1 ст. 159 КПК України).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді (ч. 2 ст. 159 КПК України).

Враховуючи загальні для всіх заходів забезпечення правила їх застосування (ч. 3, 4 ст. 132 КПК України), а також специфічні саме для цього заходу забезпечення підстави (ч. 5, 6 ст. 163 КПК України), сторона, яка подає клопотання, має довести наступні обставини: 1) потреби розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні; 2) може бути виконане завдання, для виконання якого звертаються із клопотанням; 4) без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, неможливо; 5) ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 6) вони самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 7) при цьому вони не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або, у протилежному випадку: (і) є можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах; (іі) неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

V. Мотиви, з яких виходила слідчий суддя при постановленні ухвали

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, проаналізувавши наведені в ньому доводи, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і тимчасовий доступ до речей і документів регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 15 тимчасовий доступ до речей і документів Кримінального процесуального Кодексу України.

У випадку необхідності отримання тимчасового доступу до речей і документів, сторона кримінального провадження має право, згідно положень ст. 160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

При цьому, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів з розпорядженням про можливості їх вилучення за умови, що сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах (ч. 5 та ч. 7 ст. 163 КПК України).

Також, в силу положень ч. 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо надання тимчасового доступу (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, а не просто вказати їх.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: … 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В цій ситуації, на думку слідчого судді, з доданих до клопотання матеріалів не витікає факт того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Так, згідно ст. 14 КПК під час кримінального провадження кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, інших форм спілкування.

Втручання у таємницю спілкування можливе лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, з метою виявлення та запобігання тяжкому чи особливо тяжкому злочину, встановлення його обставин, особи, яка вчинила злочин, якщо в інший спосіб неможливо досягти цієї мети.

Отже, Суд повинен в цій справі встановити, чи буде втручання виправданим у розрізі статті 10 КЗПЛ, тобто чи буде воно відповідати критеріям «встановленого закону», переслідувати одну або кілька законних цілей і буде власне «необхідним у демократичному суспільстві» (див. серед інших джерел рішення у справі «Компанії « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та « ІНФОРМАЦІЯ_6 » [ВП] ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) [GC], заява № 931/13, пункт 141, від 27 червня 2017 року).

Ці дані Суд з`ясовуватиме власне на підставі відомостей доданих до клопотання та аргументів самих заявників, що ключовим доказом їх дійсності є саме рапорту від 05 грудня 2023 року.

Так, Суд зазначає, що вказаний дозвіл заявники просять надати для з`ясування істини у межах розслідування справи за фактом крадіжки в умовах воєнного стану. Тому Суд переконаний, що відповідне втручання переслідує деякі із «законних цілей», перелічених у статті 10 КЗПЛ, зокрема, «запобігання ... злочинам» (див. для порівняння рішення у справі «Беккер проти Норвегії» (Becker v. Norway), заява № 21272/12, пункт 60, від 05 жовтня 2017 року).

Розглядаючи питання, чи буде це втручання відповідати критерію «встановлено законом», Суд зауважує, що доступ до інформації щодо вхідних і вихідних з`єднань з телефону можливий на підставі статті 159-163 КПК України. Отже, відповідний захід має відповідне підґрунтя у національному законодавстві.

Під час оцінки критерію «необхідності» Суд повинен розглянути підстави, наведені правоохоронними органами для надання доступу до інформації, разом з обсягом такого доступу, аби з`ясувати, чи є ці підстави «відповідними» та «достатніми», і, таким чином, з огляду на свободу розсуду, якою користуються національні органи влади, чи буде втручання пропорційним законним цілям, які переслідувалися і відповідало «нагальній суспільній потребі» (див. серед інших джерел згадане рішення у справі «Нагла проти Латвії» (Nagla v. Latvia), пункт 94).

В цій ситуації Суд вважає наведені у клопотанні правоохоронними органами підстави для втручання у права користувача абонентських послуг за нормами Конвенції недостатніми, аби довести, що втручання є пропорційним.

Факт необхідності втручання обумовлюється даними вказаного рапорту.

Слідчим суддею детально проаналізовано та вивчено указаний рапорт на предмет достатності його одного, як єдиного доказу, котрий обумовлював би втручання в спілкування особи та установлено, що в ньому наведено таке: «… під час допиту потерпілого було встановлено, що невстановлена особа під час спілкування з потерпілим використала радіоелектронний засіб … НОМЕР_4 …».

Тобто, цей документ не є першоджерелом та містить відсильний характер до протоколу допиту потерпілого.

До клопотання додано протокол допиту потерпілого від 01 грудня 2023 року, з якого слідує, що єдиний номер, котрий під час слідчої дії потерпілий повідомляв слідчому, то номер НОМЕР_5 .

У протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення потерпілий також на жодні номери не покликався та не вказував.

За цих умов, на переконання слідчого судді, не можливо говорити про доведеність підстави потреби втручання у права користувача вказаного абонентського номеру. Адже, є недоведеними обставини визначені п. 2, 3 ч. 2 ст. 132 КПК. Вагомих та ґрунтовних матеріалів, на підставі яких заявники дійшли висновку, що указаний абонентський номер імовірно причетний до крадіжки описаної у п. ІІ ухвали, надано не було. Відображені у рапорті відомості не можливо сприймати, як беззаперечні докази факту причетності.

Отже, не можливо говорити про дійсну потребу, як таку, у такому заході забезпечення кримінального провадження.

Завданням слідчого судді відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи, та інші) свідчать про те, що, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, не надано ґрунтовні докази, які дають змогу прийти до висновку про неможливість іншим способом, на даному етапі, довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 4 ст. 132, ч. 6 ст. 163 КПК України), забезпечити повноту, всебічність та неупередженість розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, отримати відомості, що є необхідними для з`ясування всіх важливих обставин у їх сукупності, кореспондуються з вимогами ст. 132 КПК України, апріорі, установлено, що звернення не відповідає вимогам п. 2, 3 ч. 3 ст. 132 указаного Кодексу, а тому воно не підлягає задоволенню.

З цих підстав Суд, керуючись ст. 131-132, 159-166, 369-372, 376 КПК України, постановив :

відмовити у задоволенні клопотання дізнавач Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2023 року за № 0001808 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_7