справа № 492/1098/23
УХВАЛА

Іменем України

05 жовтня 2023 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про встановлення адміністративного нагляду відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дубасари Республіки Молдова, громадянина України, молдаванина, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

-28 травня 2019 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі,

звільненого 25 квітня 2023 року з місць позбавлення волі по закінченню строку відбуття покарання, -

встановив:

Начальник Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, в якому просив суд вирішити питання про встановлення адміністративного нагляду та обмежень відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що після звільнення 25 квітня 2023 року з місць позбавлення волі останній на шлях виправлення не став, про що свідчать неодноразові правопорушення адміністративного характеру. Після вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_4 двічі попереджався про можливість встановлення адміністративного нагляду, однак вчинив чергове адміністративне правопорушення.

Розглянувши подання про встановлення адміністративного нагляду, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання з наступних підстав.

Адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі зокрема за тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення (п. «в» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі»).

Отже, зі змісту вказаної норми права слідує, що вказаний примусовий профілактичний захід застосовується до повнолітніх осіб, звільнених з місць позбавлення волі за наявності сукупності 2-х обставин:

- засудження за вчинення певної категорії злочинів,

- небажання такої особи стати на шлях виправлення, що обумовлює її небезпечність для суспільства.

Пунктом «в» ч. 1 ст. 4 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» визначено, що підставами для встановлення адміністративного нагляду є матеріали органів Національної поліції - щодо осіб, зазначених у пункті «в» статті 3 цього Закону.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється також щодо осіб, зазначених у пункті п. «в» ст. 3 цього Закону, за поданням начальника органу Національної поліції. У поданні мають бути визначені обмеження, які пропонує встановити на підставі ст. 10 цього Закону начальник органу Національної поліції щодо поведінки піднаглядного, та обґрунтування доцільності таких заходів.

Разом з поданням до суду надсилаються копія вироку та матеріали, що свідчать про необхідність встановлення адміністративного нагляду за відповідною особою (ч. 3 ст. 5 Закону).

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 28 березня 1986 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду», судам роз`яснено, що перевіряючи обґрунтованість подання про встановлення адміністративного нагляду щодо осіб, зазначених у п. «в» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», належить перевіряти дані про вчинені ними правопорушення, а також законність та обґрунтованість застосування до них заходів стягнення.

При цьому слід мати на увазі, що адміністративний нагляд може бути встановлений за умови, що після звільнення з місць позбавлення волі особа, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушує громадський порядок, права інших громадян чи вчиняє інші правопорушення і за кожне правопорушення притягувалась до відповідальності у встановленому Законом порядку. Під іншими правопорушеннями слід розуміти такі порушення, що посягають на громадську безпеку чи порядок управління.

Таким чином, адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення воді, і здійснення виховного впливу на них.

Як вбачається з подання, необхідність встановлення ОСОБА_4 адміністративного нагляду мотивоване тим, що після звільнення з місць позбавлення волі він на шлях виправлення не став, про що свідчать неодноразові правопорушення адміністративного характеру та офіційно двічі попереджався про можливість встановлення відносно нього адміністративного нагляду, але вчинив чергове адміністративне правопорушення, однак у поданні не зазначено та до подання не додано доказів притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності (належним доказом є постанова, яка набрала законної сили), окрім однієї постанови від 05 вересня 2023 року із зазначенням набрання законної сили, що стало перешкодою для суду перевірити дані про вчинені ОСОБА_4 правопорушення, а також законність та обґрунтованість застосування до нього заходів стягнення.

Крім того, судом встановлено, що в порушення вимог ст. 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» у поданні відсутнє обґрунтування доцільності обмежень, які пропонуються встановити ОСОБА_4 .

Окрім того, подання не містить дати його підписання.

Перевіряючи обґрунтованість подання про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 , судом встановлено, що в поданні зазначено, що ОСОБА_4 вчинив правопорушення, але не зазначено чи був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинене та застосувані до нього заходи стягнення, що об`єктивно не може свідчити про вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень і як наслідок його небезпечність для суспільства.

Судом також встановлено, що в матеріалах справи відсутні й інші відомості, які б давали підстави вважати ОСОБА_4 таким, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення, наприклад, негативні характеристики з місця проживання тощо.

Вважаю за необхідне звернути увагу на те, що виконуючи функцію правосуддя, суд позбавлений можливості збирати докази для обгрунтування подання про встановлення адміністративного нагляду, бо таким чином перебиратиме на себе не властиву йому функцію обвинувачення.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що подання не відповідає нормативному акту, який регулює питання встановлення адміністративного нагляду за особами звільненими з місць позбавлення волі, що в судовому засіданні не встановлено правових підстав для задоволення подання про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні зазначеного подання.

Вирішуючи питання по суті подання, суд виходив з того, що адміністративний нагляд щодо особи встановлює певні обмеження у її повсякденному житті та поведінці, а тому такий нагляд має бути встановлений з конкретно визначених законодавчих підстав, щоб не допустити обмеження або порушення прав особи, та випливати з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд, -

постановив:

У задоволенні подання начальника Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1