ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9717/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/388/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-кп/817/388/23 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2023 року про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою,- ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2023 року задоволено клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та продовжено йому строк тримання під вартою до 15 січня 2024 року до 23 год. 59 хв. Встановлено строк дії ухвали щодо продовженого запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 23 год. 59 хв. 15 січня 2024 року.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний із тримання під вартою.

Вважає недоводеними ризики, викладені прокурором у клопотанні посилаючись на те, що стороною обвинувачення не вказано яким чином ОСОБА_7 може вплинути на судовий розгляд.

У зв"язку з відсутністю свідків, які б надали показання про скоєння обвинуваченим інкримінованого злочину та невизнанням пред`явленого обвинувачення іншим обвинуваченим ОСОБА_9 , вважає що ризик впливу його підзахимсним на свідків та іншого обвинуваченого відсутній.

Вказує на те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та не уникав судового розгляду справи що нівелює ризик переховування його від суду .

Обгрунтовує свої доводи тим, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та на утриманні є матір похилого віку.

Вважає що суд не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_7 є викривачем особи, яка скоїла кримінальне правопорушення.

Просить врахувати стан здоров`я обвинуваченого, в якого є тяжке захворювання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладеній, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що ні обвинуваченим ОСОБА_9 , ні його захисником не подано апеляційні скарги щодо оскарження рішення суду про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ухвала суду в цій частині не переглядається.

Як слідує з клопотання та доданих до нього матеріалів, на розгляді Тернопільського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000466 від 14 лютого 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ч. 3 ст. 311 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ч. 3 ст. 311 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року).

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2022 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого було продовжено.

Сторона захисту у апеляції не оспорює обґрунтованості підозри у скоєнні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів.

Перевіряючи висновки місцевого суду щодо незменшення та продовження існування ризиків того, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, який має місце з огляду на тяжкість злочинів, які йому інкримінуються та які відносяться до тяжких та особливо тяжких, а також покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винним у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, усвідомлюючи, яке він може умисно переховуватись від суду як на території України, так і поза її межами з метою уникнення відповідальності; а також може незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих, неповних показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати, при цьому ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом; а також може вчинити інші кримінальні правопорушення з огляду на те, що обвинувачений раніше неодноразово вчиняв злочини, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення, оскільки будучи раніше судимим, знову обвинувачується у вчиненні нового злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів.

Перевіряючи посилання захисника на те, що ці ризики є недоведеними, колегія суддів виходить з того, що ступінь ризиків та неможливість запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, визначено судом за результатами сукупного аналізу обставин злочину та даних про особу обвинуваченого (його моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки під час розслідування кримінального правопорушення.

При цьому колегія суддів врахує практику ЄСПЛ, у відповідності до якої хоч тяжкість обвинувачення і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту ( справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, у якій ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновокм місцевого суду про те, що більш м"який запобіжний захід не зможе запобігти настанню існуючих ризиків.

Посилання захисника на тяжкий стан здоров`я не є підставою для зміни запобіжного заходу з огляду на те, що відповідно до довідки від 08.09.2023 року, виданої КНП "Тернопільський регіональний фізіопульмонологічний медичний центр" ТОР, громадянин ОСОБА_7 перебуває в цьому закладі на лікуванні з 29.08.2022 року по даний час з діагнозом: рецидив туберкаульозу легень, основний курс лікування якого складає 6 місяців (з них 2 місяці стаціонарного лікування з подальшим продовженням в амбулаторних умовах до завершення повного курсу лікування), що свідчить про надання обвинуваченому медичної допомоги, та не перешкоджає утримання останнього під вартою.

Наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, а також те, що він є викривачем іншої особи у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, хоча й мають місце , проте, існування вказаних фактів не є достатною підставою для зміни застосваного до обвинуваченого запобіжного заходу на більш м"який оскільки він не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при прийнятті судом рішення про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, колегією суддів не встановлено.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту, та відповідно скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2023 року про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді