Провадження № 1-кс/344/7891/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0003179, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження за №0003179 від 05.10.2023, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час дії воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022),18.09.2023 року невідома особа жіночої таємно, шляхом, вільного доступу, в період воєнного стану, вчинила крадіжку товарноматеріальних цінностей з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що по АДРЕСА_1 , на суму 285,00грнбез ПДВ.

Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_4 , підійшла до торгово-виставкових стелажів, на полицях яких помітила товарно-матеріальні цінності, після чого в останньої виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому, перебуваючи у приміщенні магазину та реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою незаконного збагачення, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з торгово-виставкових стелажів товарно-матеріальних цінностей, а саме:

1. Консилер ВВ для обличчя в тюбику: код 80171 в кількості 1 (одна) шт., вартістю без ПДВ 32,50грн.

2. Крем тональний: код 43881 ВВ «Lovit» 20мл. тон 1( CIF20) в кількості 1 (одна) шт., вартістю без ПДВ 53,33грн.

3. Туш для вій «EvelineEXTENSIONVOLUME» чорна 10мл. в кількості 1 (одна) шт., вартістю без ПДВ 115,83грн.

4. Олівець для губ з точилкою «Lovit»: код 83587 в кількості 1 (одна) шт., вартістю без ПДВ 40,83грн.

5. Блиск для губ: код 79232 в кількості 1 (одна) шт., вартістю без ПДВ 22,50грн.

6. Олівець косметичний: код 62926 в кількості 1 (одна) шт., вартістю без ПДВ 20,00грн., які заховала собі у кишеню пальта та вийшла з приміщення магазину, не здійснивши оплату за вищевказаний товар.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинив

ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму.

У вчиненні зазначеного злочину підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадян України, житель та зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , непрацююча, одруженій, раніше не судимій,

11.07.2023 обвинувальний акт відносно обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України направлено на розгляд до Івано- Франківського міського суду.

24 жовтня 2023 року ОСОБА_7 в порядку ст. 277-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого її злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідката іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якої передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років та усвідомлює неминучість покарання за його вчинення.

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не працевлаштована, джерело його доходів не відоме, та може продовжити займатися злочинною діяльністю.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 не виключатиме ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу у вказаному кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.

Враховуючи викладене вважаю, що перелічені ризики є достатніми для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби із 22 год по 06 год.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Підозрювана та захисник в судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 24 жовтня 2023 року ОСОБА_7 в порядку ст. 277-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідката іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваної дані, її вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність постійного місця проживання, раніше не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одружена.

Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням доведених ризиків та даних про особу підозрюваної, клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй у період часу з 22:00 год. по 06:00 год. залишати житло та покладення на неї додаткових обов`язків в межах строку досудового розслідування, оскільки застосування до останньої більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити їй у період з 22.00 год. до 06.00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 .

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою та у призначений час;

- не відлучатись із міста Івано-Франківськ без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого проживання та/або місця роботи;

Ухвала слідчого судді діє до 23 грудня 2023 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваної, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1