Справа № 591/20/24
Провадження № 1-кп/591/3/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Терни Недригійлівського району Сумської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Будилка Лебединського району Сумської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2023 близько 15 год. 25 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на робочому місці в магазині «Друзі-іграшки», за адресою: м.Суми, пл. Покровська, 3, у торгівельному залі вказаного магазину між службовим приміщенням та полицями із дитячими іграшками на підлозі побачила банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_5 про вказану знайдену банківську картку повідомила своїй колезі ОСОБА_6 та запропонувала останній перевірити наявність грошових коштів, шляхом здійснення спроби оплати будь-якого товару в магазині, де вони працюють, на що ОСОБА_6 погодилась і в цей час у них виник злочинний корисливий умисел, направлений на заволодіння чужими грошовими коштами.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 досягли попередньої домовленості про те, що в разі наявності грошових коштів на банківській картці - поділять їх порівну та витратять на власний розсуд.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, 05.12.2023 о 15 год. 44 хв., коли відвідувач магазину здійснив покупку іграшки та розрахувався готівкою, то вона, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , здійснила оплату товару не наданими покупцем готівковими коштами в сумі 500 грн., а знайденою раніше банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на суму 495 грн. шляхом безконтактної оплати.

Згодом, 05.12.2023 о 15 год. 51 хв., коли ще один відвідувач магазину здійснив покупку іграшки на суму 294 грн., розрахувавшись готівкою, то ОСОБА_5 , аналогічно, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , здійснила оплату товару не наданими покупцем грошима, а знайденою раніше банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на суму 294 грн. шляхом безконтактної оплати.

Пізніше, 05.12.2023 о 15 год. 58 хв. Так само, коли ще один відвідувач магазину здійснив покупку іграшки на суму 486 грн. 40 коп., то ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , провела оплату товару не наданими покупцем грошима, а знайденою раніше банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на суму 486 грн. 40 коп. шляхом безконтактної оплати (користуючись відсутністю пін-коду).

Отримані кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поділили між собою порівну та витратили їх на власний розсуд.

У подальшому, ОСОБА_5 передала банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , емітовану на ім я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 відповідно до попередньої домовленості.

Після чого, ОСОБА_6 маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , направилась до магазинів, які розташовані в ТЦ «ЦУМ», що за адресою: м. Суми, пл. Покровська, б.З, де в період часу з 16 год 16 хв по 16 год 38 хв. 05.12.2023, розраховуючись за допомогою раніше отриманої від ОСОБА_5 банківської картки шляхом безконтактної оплати (відсутність пін-коду), придбала товар в наступних магазинах:

-05.12.2023 о 16 год 16 хв придбала товар в магазині «ТА-ДА» на суму 297 грн. 20 коп.;

-05.12.2023 о 16 год 20 хв придбала товар в магазині «ТА-ДА» на суму З грн. 90 коп.;

-05.12.2023 о 16 год 38 хв придбала товар в магазині «Парфуми» на суму 500 грн.

Після придбання необхідного товару для забезпечення власних потреб ОСОБА_6 повернула банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ОСОБА_5 відповідно до попередньої домовленості.

У подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, з корисливих мотивів викрадення грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , направилась до магазинів, які розташовані в ТЦ «ЦУМ», що за адресою: м. Суми, пл. Покровська, б.З, де в період часу з 17 год 11 хв по 17 год 14 хв. 05.12.2023, розраховуючись за допомогою банківської картки шляхом безконтактної оплати (відсутність пін-коду), придбала товар в наступних магазинах:

-05.12.2023 о 17 год 11 хв придбала товар в магазині «Кошик» ТОВ «Меркурій-К» на суму 165 грн. 90 коп.;

-05.12.2023 о 17 год 11 хв придбала товар в магазині «Кошик» ТОВ «Меркурій-К» на суму 95 грн. 40 коп.;

- 05.12.2023 о 17 год 14 хв придбала товар в магазині «Подарунки/Іграшки» на суму 250 грн.

Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи єдиний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, 05.12.2023 о 17 год. 33 хв., коли відвідувач магазину здійснив покупку іграшки на суму 190 грн. 90 коп., розрахувавшись готівкою, то вона провела оплату товару не наданими покупцем грошима, а знайденою раніше банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на суму 190 грн. 90 коп.

Після цього, відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_6 , отримані кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поділили між собою порівну та витратили їх на власні потреби.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, пояснила, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті день і час вона знайшла банківську картку, коли йшла між торговими рядами у магазині, в якому на той час працювала. Про таку знахідку вона повідомила своїй колезі ОСОБА_6 , після чого вони разом домовились спробувати використати гроші з цієї банківської картки. Так, коли з ними розраховувались покупці готівкою, то вони готівку забирали собі, а розрахунок проводили за допомогою банківської картки. В такий спосіб привласнили кошти в сумі 1466 грн. Крім того, вона окремо від ОСОБА_6 розраховувалась цієї банківською карткою при покупці продуктів харчування в магазині «Кошик на суму 500 грн. та купила в магазині подарунків чохол для телефону на суму 200 грн. В подальшому, вона зрозуміла, що вчинила погано. А, коли прийшов слідчий, то вона все йому розповіла, віддала банківську картку, відшкодувала потерпілій суму завданих збитків. Щодо вчиненого дуже шкодує, щиро кається. Більше такого вчиняти не буде, зробила для себе висновки, тому просила суворо не карати.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, пояснивши, що дійсно 05.12.2023, коли вона працювала у магазині разом з ОСОБА_5 , то остання розповіла їй про знайдену банківську картку. Після цього вони разом домовились про використання коштів з цієї картки. Так, коли покупці розраховувались з ними за іграшки готівковими коштами, то вони їх ділили між собою, а розрахунки за ці іграшки здійснювали за допомогою банківської картки. Крім того, вона самостійно розраховувалась цією карткою, купивши у іншому магазині парфум на суму 500 грн., а також предмети гігєни в магазині «Та-Да». Про вчинене шкодує та щиро кається.

Оскільки пояснення обвинувачених відповідали фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюється, роз`яснивши наслідки такого порядку розгляду та впевнившись у добровільності позицій і правильному розумінні фактичних обставин усіма учасниками процесу.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 доведена в повному обсязі та її дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, оскільки вона в умовах воєнного стану та за попередньою змовою з ОСОБА_6 таємно викрала майно, що належить ОСОБА_7 , а саме грошові кошти з раніше привласненої банківської картки А Т КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_7 , в сумі 1466,30 грн., шляхом придбання товарів в магазині «Друзі іграшки», а також - шляхом придбання товарів в магазинах «Кошик» на суму 260,40 грн. та магазині «Подарунки-іграшки» на суму 250 грн.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винної, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин. Характеризуючи особу обвинуваченої слід зазначити, що вона є несудимою особою, на обліку в диспансерах не перебуває, позитивно характеризується.

До пом`якшуючих обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченою, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілій. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_5 необхідно призначити в мінімальних межах санкції статті, за якою її визнано винною - у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_5 кримінального правопорушення, беручи до уваги особу винної, яка є несудимою особою, на обліку в диспансерах не перебуває, позитивно характеризується, зважаючи на наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, а також - позицію потерпілої, яка не має жодних претензій до обвинуваченої, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку.

Звільняючи обвинувачену від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на неї обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за її поведінкою в період іспитового строку.

Також суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 доведена в повному обсязі та її дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, оскільки вона в умовах воєнного стану та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , вчинила таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_7 , а саме грошових коштів з раніше привласненої банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_7 , в сумі 1466,30 грн., шляхом придбання товарів в магазині «Друзі іграшки», а також - шляхом придбання товарів в магазині «Парфуми» на суму 500 грн. та магазині «Та-да» на суму 301,10 грн.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винної, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_6 вчинила тяжкий злочин. Характеризуючи особу обвинуваченої слід зазначити, що вона є не судимою особою, на обліку в диспансерах не перебуває, позитивно характеризується.

До пом`якшуючих обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченою, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданих збитків. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_6 слід призначити в мінімальних межах санкції статті у виді позбавлення волі.

Крім того, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_6 кримінального правопорушення, беручи до уваги особу винної, яка є не судимою особою, на обліку в диспансерах не перебуває, має позитивну характеристику, зважаючи на наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи відсутність претензій у потерпілої, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку.

Звільняючи обвинувачену ОСОБА_6 від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на неї обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за її поведінкою в період іспитового строку.

Згідно ст. 100 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 рік, та відповідно до ст.76 КК України покласти на неї наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за цим законом у виді 5 років позбавлення волі:

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 рік, та відповідно до ст.76 КК України покласти на неї наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-банківську картку, після набрання вироком законної сили залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження №0004736.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми, а для засуджених з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1