ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1679/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

19 травня 2023 року близько 00 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 8, біля гаража, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що йшов до будинку за своїм місцем проживання, виник словесний конфлікт щодо цигарок для паління.

В ході конфлікту ОСОБА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, керуючись злочинним умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, наблизився до останнього та наніс йому один цілеспрямований удар правим кулаком по обличчю в область нижньої щелепи. В наслідок злочинних дій ОСОБА_2 потерпілому були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої травми нижньої щелепи - перелому тіла нижньої щелепи в ділянці 46 зуба та гілки з відривним переломом вінцевого відростку ліворуч.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно гуляв із собакою, коли по вул. Вербицького,8 чи 10 в м. Києві побачив потерпілого, підійшов до нього та попросив цигарку. У них виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_2 наніс один удар кулаком правої руки в щелепу потерпілого.

Дату, час, місце вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим не оспорюється.

Щодо цивільного позову, заявленого потерпілим на загальну суму 250000 грн., то в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 50000 грн. ОСОБА_2 визнав повністю, а в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково на суму 50000 грн.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також, цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, та беручи до уваги, що прокурор та потерпілий не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження та розміру цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, та докази на обґрунтування цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні ОСОБА_2 покарання суд, ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, те, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, він є нетяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який не працює, приходить до висновку, що останньому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Разом з тим, ураховуючи дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України несудимий, має постійне місце проживання, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілого, суд уважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Щодо цивільного позову потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 50000 грн., то він підлягають задоволенню, оскільки обвинуваченим не оспорюється.

При визначенні розміру грошового стягнення в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, суд ураховує характер і тривалість страждань потерпілого, тяжкості вимушених змін в його життєвих стосунках, майновий стан обвинуваченого, керуючись принципом розумності та справедливості, уважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 50000 грн., оскільки саме у такій сумі вона у сукупності відповідатиме характеру і обсягу спричинених страждань та іншим негативним наслідкам, що настали, не призведе до безпідставного збагачення, а тільки компенсує завдану потерпілому моральну шкоду, у зв`язку з чим, цивільний позов потерпілого в цій частині підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого - 50000 грн. у рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків та 50000 грн. у рахунок відшкодування завданих моральних збитків.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі - вартість проведеної судової експертизи на суму 2672 грн. 00 коп. в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1