УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2024 р. слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768 від 05.07.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області м. Авдіївки, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 25.05.2021 р. Дружківським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до обмеження свободи строком на 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробовуваним терміном на 1 рік, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 ( в ред. від 11.08.2023) КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.10.2023 до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768 від 05.07.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що на початку 2022 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи незадоволеним своїм матеріальним становищем, не бажаючи займатися законною трудовою діяльністю, не маючи законного джерела для існування, будучи безробітним, спираючись на попередній досвід вчинення корисливого злочину у простій формі співучасті та вважаючи, що іншого шляху ніж злочинний для поліпшення свого матеріального становища не існує, діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, створив та очолив злочинну організовану групу для вчинення кримінальних правопорушень проти власності - заволодіння чужим майном шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Так, ОСОБА_7 , переслідуючи злочинний умисел, розробив план вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до якого учасники організованої групи, діючи умисно та з корисливих мотивів з метою заволодіння грошовими коштами громадян, вирішили знаходити інформацію про клієнтів банку, яким в подальшому необхідно було здійснювати розсилку смс повідомлень з неправдивою інформацією про нібито блокування банківських карток зазначаючи при цьому номери мобільних телефонів, які належні учасникам організованої групи, як контактні, для вирішення питання по суті. Після чого, відповідно до розробленого плану потерпілі повинні були здійснювати телефонні дзвінки на номери мобільних телефонів, які зазначались в смс повідомленнях та під виглядом співробітників банку, учасники організованої групи, вводили в оману потерпілих, які не підозрюючи про злочинний умисел співрозмовника надавали інформацію стосовно номерів своїх банківських карток, пін - кодів до них, а також кодів з смс, які надходили в ході розмови на мобільні номери потерпілих. Надалі, отримавши вищезазначену інформацію учасникам організованої групи за допомогою терміналів самообслуговування або Web-банкінгу необхідно було здійснити незаконне втручання до банківських рахунків потерпілих для заволодіння грошовими коштами шляхом здійснення транзакцій на наявні у них банківські картки, для подальшого зняття в банкоматах або здійснення транзакцій на заздалегідь підконтрольні банківські картки учасників злочинної організації.

Розуміючи зручність та переваги вчинення кримінальних правопорушень у складі організованої групи, що надасть йому змогу об`єднати зусилля декількох осіб для успішного планування, підготовки, вчинення та приховування злочину, кожна з яких буде виконувати лише свої конкретні функції, ОСОБА_7 вирішив створити організовану групу.

Так, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти участь на постійній основі в складі організованої групи, діяльність якої буде направлена на вчинення злочинів проти власності - шахрайств, та яким довів розроблений ним злочинний план, розподіливши при цьому їх ролі та функції, спрямовані на досягнення цього плану, шляхи прикриття своєї злочинної діяльності, отримання та розподілу незаконних матеріальних благ.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 погодилися та висловили бажання вчиняти корисливі злочини у складі організованої групи.

Таким чином ОСОБА_7 організував та очолив стійку злочинну групу, до складу якої на добровільних засадах залучив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

Організована група, створена та очолювана ОСОБА_7 характеризувалась попередньою організованістю в спільне об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень, стабільністю учасників групи, злагодженого функціонування групи, об`єднанням злочинів єдиним планом з розподілом функцій кожного з учасників організованої групи, спрямованих на досягнення спільного умислу, направленого на вчинення однорідних злочинів, обізнаністю всіх учасників групи з планом злочинних дій, приховуванням своїх злочинних дій, а також розподілом грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

Як організатор та активний учасник організованої групи ОСОБА_7 виконував наступне:

будучи обізнаним про методи та засоби вчинення особливо тяжких злочинів, розробив план вчинення злочину проти власності, а саме незаконного заволодіння чужим майном громадян України, шляхом вчинення шахрайських дій з використанням електронно-обчислювальної техніки; особисто залучив до вказаних злочинних дій осіб, які разом з ним повинні були незаконно заволодівати чужим майном громадян України, шляхом вчинення шахрайських дій, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ;особисто здійснював керівництво організованою групою, розподіляючи та погоджуючи зі співучасниками функції, ролі та обов`язки кожного з учасників групи, направляючи їх діяльність на досягнення єдиного злочинного результату;контролював грошовий обіг коштів, отриманих внаслідок заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиняємого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки;розподіляв між учасниками організованої групи грошові кошти, отримані злочинним шляхом.

Як активний учасник організованої групи ОСОБА_5 виконував наступне:здійснював функції щодо отримання грошових коштів отриманих злочинним шляхом, зняття грошових коштів з банківських карток.

Розподіливши між собою злочинні ролі, відповідно до яких ОСОБА_7 придбав сім картки операторів стільникового зв`язку та за допомогою програмного забезпечення «WPS Office», шляхом заміни цифр генерував нові мобільні номери телефонів, які передавав ОСОБА_9 , який в подальшому здійснював розсилку смс повідомлень з неправдивою інформацією про нібито блокування банківських карток на отримані від ОСОБА_7 номери, зазначаючи при цьому, контактні номери, на яких підключена переадресація дзвінків на підконтрольні останньому номери.

Так, ОСОБА_7 за допомогою програмного забезпечення «WPS Office», шляхом заміни цифр, у невстановлений в ході досудового розслідування час, згенерував нові мобільні номери телефонів та 03.08.2022 передав у месенджері ОСОБА_9 , який на виконання злочинного плану організованої групи, діючи згідно розподілених ролей, маючи на меті протиправне заволодіння чужим майном та діючи з корисливих мотивів, цього ж дня о 12 год. 30 хв. відправив з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 смс повідомлення потерпілій ОСОБА_10 , про те, що її банківську картку заблоковано та деталі за номерами телефонів: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . Після чого, ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме адресою: АДРЕСА_3 та сприймаючи отриману інформацію як достовірну, від працівника банку, зателефонувала за номером НОМЕР_2 . Під час телефонної розмови ОСОБА_7 , продовжуючи виконання злочинного плану, повідомив їй неправдиву інформацію про спробу невстановлених осіб заволодіти її грошовими коштами з належного їй банківського рахунку, а також оповістив про те, що через декілька хвилин з нею зв`яжуться співробітники банку.

Після чого, 03.08.2022 точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 12 год. 40 хв., ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_7 з номеру НОМЕР_4 та під виглядом співробітника служби безпеки банку запропонував надати їй інформацію, стосовно номерів банківських карток, а також пін коду до них. ОСОБА_10 , будучи введеною в оману та впевненою, що дійсно спілкується зі співробітником банку, в силу свого похилого віку, не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 направлених на незаконне заволодіння її грошовими коштами, не перевіривши достовірність отриманої інформації повідомила номери своїх банківських карток з пін кодами до них.

В цей же час, ОСОБА_7 перебуваючи біля терміналу самообслуговування, який розташований за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Соборна, 8 отримавши від потерпілої ОСОБА_10 інформацію стосовно номеру банківської картки та пін - коду до неї здійснив незаконну операцію з терміналом самообслуговування в результаті чого о 12 год. 40 хв. на мобільний номер телефону ОСОБА_10 надійшло смс повідомлення з кодом підтвердження входу, який потерпіла повідомила ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, згідно заздалегідь розподілених між собою злочинних ролей, ОСОБА_7 дізнався від ОСОБА_10 код підтвердження, тим самим отримав доступ до банківського рахунку потерпілої та 03.08.2022 в період часу з 13 год. 01 хв. по 13 год. 02 хв. за допомогою терміналу самообслуговування здійснив транзакцію з переведенням грошових коштів з банківської картки АТ «Приват Банк»№ НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_10 на банківську картку АТ «Конкорд Банк» № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - матері ОСОБА_8 в загальній сумі 39500 грн.

Крім того, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, згідно заздалегідь розподілених між собою злочинних ролей, ОСОБА_5 , перебуваючи біля терміналу самообслуговування, який розташований за адресою: Полтавська область, м. Гребенка, вул. Євгена Гребенки отримав від ОСОБА_7 інформацію стосовно номеру банківської картки потерпілої та пін - коду до неї, здійснив незаконну операцію з терміналом самообслуговування в результаті чого о 13 год. 53 хв. на мобільний номер телефону ОСОБА_10 надійшло смс повідомлення з кодом підтвердження входу, який остання назвала ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 дізнавшись від ОСОБА_7 код підтвердження, тим самим отримав доступ до банківського рахунку потерпілої та 03.08.2022 в період часу з 13 год. 58 хв. по 14 год. 02 хв. за допомогою терміналу самообслуговування здійснив транзакцію з переведення грошових коштів з банківської картки АТ «Приват Банк» № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_10 на банківську картку АТ «Конкорд Банк» № НОМЕР_6 яка належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - матері ОСОБА_8 в загальній сумі 27500 грн.

Після того, 04.08.2022 в період часу з 15 год. 08 хв. по 16 год.00 хв. ОСОБА_7 здійснив переказ грошових коштів з банківської картки АТ «Конкорд Банк» № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_11 на картку № НОМЕР_7 АТ «Універсал Банк», яка належить ОСОБА_8 , в загальній сумі 61305 грн., крім того, з 04.08.2022 по 05.08.2022, ОСОБА_7 здійснив поповнення рахунків власних мобільних номерів телефонів НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , на загальну суму 3800 грн.

Далі, 04.08.2022 в період часу з 15 год. 10 хв. по 16 год. 01 хв. ОСОБА_8 , яка на виконання злочинного плану організованої групи, діючи згідно розподілених ролей, маючи на меті протиправне заволодіння чужим майном та діючи з корисливих мотивів, здійснює переказ грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_7 АТ «Універсал Банк» на власну банківську картку АТ «Ощад Банк» № НОМЕР_10 на загальну суму 61000 грн., які після того в період часу з 16 год. 16 хв. по 16 год. 22 хв. обготівковує в банкоматі, який знаходиться в Полтавській області, м. Гребенка, вул. Євгена Гребенки, 3.

Крім того, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, згідно заздалегідь розподілених між собою злочинних ролей, ОСОБА_5 перебуваючи біля терміналу самообслуговування, який розташований за адресою: Полтавська область, м. Гребенка, вул. Євгена Гребенки отримавши від ОСОБА_7 інформацію стосовно номеру іншої банківської картки потерпілої та пін - коду до неї, здійснив незаконну операцію з терміналом самообслуговування в результаті чого 03.08.2022 о 13 год. 53 хв. на мобільний номер телефону ОСОБА_10 надійшло смс повідомлення з кодом підтвердження входу, який остання назвала ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 дізнавшись від ОСОБА_7 код підтвердження, тим самим отримав доступ до банківського рахунку потерпілої та цього ж дня о 13 год. 57 хв. за допомогою терміналу самообслуговування здійснив транзакцію з переведення грошових коштів з банківської картки АТ «Приват Банк» № НОМЕР_11 , яка належить ОСОБА_10 на банківську картку АТ «Приват Банку» № НОМЕР_12 , яка належить ОСОБА_12 сумою 15055 грн., після чого ОСОБА_9 , 03.08.2022 в період часу з 14 год. 02 хв. по 14 год. 04 хв. здійснив переказ грошових коштів на банківську картку № НОМЕР_13 АТ «Райффайзен Банк», яка належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 загальною сумою 14972 грн., які 03.08.2022 р. обготівкував в банкоматі, який розташований за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Андрюшевка загальною сумою 11500 грн. В подальшому учасники організованої групи розподілили грошові кошти між собою.

В результаті протиправної діяльності організованої групи у складі

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також діями ОСОБА_5 - потерпілій ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 82000 грн.

03.05.2023 органом досудового розслідування ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 на неодноразові виклики до слідчого для проведення слідчих дій не з`явився, про причини своєї не явки та місця свого перебування не повідомив, в результаті проведених слідчих (розшукових) дій встановити місцезнаходження останнього не виявилось можливим, письмові повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, вручені підозрюваному ОСОБА_5 у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень, відповідно до вимог ст.ст. 278, 111, 133, 135 КПК України.

09.06.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук та отримано ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання.

27.06.2023 на підставі постанови першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури проведення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні № від 05.09.2022 доручено слідчим СУ ГУНП в Харківській області.

05.07.2023 матеріали відносно підозрюваного ОСОБА_5 , з кримінального провадження №0000967 виділені в окреме провадження за №0000768, у зв`язку з чим в порядку п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні - зупинено.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала.

Прокурор зазначив, що зібрані докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України ( в ред.. від 11.08.2023) та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний з приводу клопотання прокурора заперечував, вказував, що він не збирається тікати, просить обрати йому домашній арешт.

Адвокат просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зазначаючи, що ризики не доведені.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768 від 05.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 ( в ред. від 11.08.2023) КК України.

03.05.2023 органом досудового розслідування ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 на неодноразові виклики до слідчого для проведення слідчих дій не з`явився, про причини своєї не явки та місця свого перебування не повідомив, в результаті проведених слідчих (розшукових) дій встановити місцезнаходження останнього не виявилось можливим, письмові повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, вручені підозрюваному ОСОБА_5 у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень, відповідно до вимог ст.ст. 278, 111, 133, 135 КПК України.

09.06.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук та отримано ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання.

25.01.2024 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України ( в ред.. 11.08.2023 року).

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 16-річного віку та є громадянином України.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме:- протоколами за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_9 від 20.03.2023;протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 28.03.2023;протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 28.03.2023;протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 06.09.2022;протоколами про проведення тимчасових доступів до речей та документів у АТ КБ «ПриватБанк» щодо руху грошових коштів від 09.11.2022, 01.12.2022 та 07.01.2023;протоколами про проведення тимчасових доступів до речей та документів у АТ «Універсал Банк» щодо руху грошових коштів від 08.12.2022;протоколами про проведення тимчасових доступів до речей та документів у АТ «Ощадбанк» щодо руху грошових коштів від 07.12.2022 та 10.04.2023;протоколом про проведення тимчасового доступу до речей та документів у АТ «Акцент Банк» щодо руху грошових коштів від 07.12.2022;протоколами про проведення тимчасових доступів до речей та документів у АТ АКБ «Конкорд» щодо руху грошових коштів від 14.12.2022 та 29.12.2022;

протоколом про проведення тимчасового доступу до речей та документів у АТ «Райфайзен Банк» щодо руху грошових коштів від 01.03.2023;протоколами про проведення тимчасових доступів до речей та документів у ПрАТ «ВФ Україна» щодо інформації про вхідні та вихідні дзвінки здійснених з абонентських номерів, якими користувались підозрювані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 02.11.2022, 16.01.2023 та 16.02.2023;протоколом про проведення тимчасового доступу до речей та документів у ПрАТ «Київстар» щодо інформації про вхідні та вихідні дзвінки здійснених з абонентських номерів, якими користувались підозрювані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 01.03.2023;

протоколом про проведення тимчасового доступу до речей та документів у ТОВ «лайфселл» щодо інформації про вхідні та вихідні дзвінки здійснених з абонентських номерів, якими користувались підозрювані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 02.03.2023;протоколами огляду мобільних телефонів, вилучених у ОСОБА_9 від 03.05.2023 та 04.05.2023;протоколом огляду мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_8 від 12.05.2023;протоколом огляду мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_7 від 16.05.2023;протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 04.04.2023 в ході якого останній повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень та розповів про обставини їх вчинення;протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 28.03.2023 в ході якого останній повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень та розповів про обставини їх вчинення;протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 02.04.2023 в ході якого остання повністю визнала свою вину у вчинені інкримінованих їй кримінальних правопорушень та розповіла про обставини їх вчинення.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч.3 ст. 190 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбаченого п.1,3 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на недопитаних свідків.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 та переховування його від органів досудового розслідування у сукупності з іншими обставинами.

Щодо незаконного впливу на свідків слідчий суддя зазначає, що процедура за КПК України передбачає допит свідків не тільки під час досудового розслідування, а й в суді, а тому вважає даний ризик обгрунтованим та доведеним.

Ризики, вказані прокурором за п.п. 2,4 ч.1 ст. 177 КПК УКраїни слідча суддя вважає недоведеними та неконкретизованими, враховуючи в тому числі і виділення матеріалів стосовно інших осіб, закінчення досудового розслідування та відсутність посилань на інші обставини.

Слідча суддя враховує всі надані дані щодо особи ОСОБА_5 , який не працевлаштований, неодружений, а посилання на цивільну дружину нічим не підтверджено, раніше судимий 25.05.2021 року до покарання у вигляді обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік, даних про наявність хвороб або інших даних щодо неможливості перебування в у мовах тримання під вартою не надано.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , те, що злочин за ч.3 ст. 190 КК України ( в ред.. 11.08.2023 року), вчинений під час дії воєнного стану, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства так і держави в цілому, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, в умовах дії воєнного стану на території України.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60560 грн., та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з врахуванням всіх даних по особі підозрюваного.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, в тому числі і домашнього арешту за клопотанням підозрюваного. Однак, слідчий суддя вважає, що на цей час існують правові підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 з врахуванням наявних встановлених ризиків, даних про особу підозрюваного, його ухилення від слідства, і підстав для визначення іншого запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає і не надано даних про такі обставини і самим підозрюваним і його захисником.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_16 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 43 дня - тобто до 07 березня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 60560 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. ua0006674 (справа № _____) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду ; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4)утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про причини неявки підозрюваного.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або перебування.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали до 07.03.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя -