Справа № 565/1955/23
Провадження № 1-кс/565/36/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м.Вараш

Слідчий суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області клопотання слідчого у кримінальному провадженні - начальника СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 28.03.2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ (нині - Вараш), Рівненської області, громадянина України, згідно ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.01.2024 року до Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні - начальника СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 28.03.2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом Вараського РВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000140 від 28.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , порушуючи порядок, встановлений Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 року, ст.12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст.ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних речовин, незаконно придбав, у невстановлений досудовим слідством час та місці, наркотичний засіб метадон, який 01.11.2023 року, приблизно о 19 год. 57 хв., перебуваючи на сходовому майданчику в під`їзді №1, будинку АДРЕСА_2 , в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув у вигляді 2 таблеток білого кольору ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 300,00 гривень, які відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/118-23/11829-НЗПРАП від 04.12.2023 року містять у своєму складі метадон, загальною масою 0,045 г., який відповідно до списку 1 таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №700 від 06.05.2000 року, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

В подальшому, ОСОБА_4 , повторно, порушуючи порядок, встановлений Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 року, ст.12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст.ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних речовин, незаконно придбав, у невстановлений досудовим слідством час та місці, наркотичний засіб метадон, який 18.01.2024 року, приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи на сходовому майданчику в під`їзді №1, будинку АДРЕСА_2 , в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув у вигляді 2 таблеток білого кольору ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 300,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів; у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно.

18.01.2024 року, о 21 год. 34 хв., ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

19.01.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-рапортами оперативного чергового та оперуповноважених СК Вараського РВП ГУНП в Рівненській області від 01.11.2023 року, 14.12.2023 року, 18.01.2024 року щодо причетності ОСОБА_4 до незаконної діяльності пов`язаної зі збутом наркотичних засобів;

-протоколом проведення НСРД (аудіо-відеоконтроль особи) від 21.12.2023 року;

-протоколами огляду від 01.11.2023 року, якими зафіксовано огляд покупця, грошових коштів та вилучення придбаного товару;

-висновком судової експертизи №КСЕ-19/118-23/11829-НЗПРАП від 04.12.2023 року, згідно якого придбані у ОСОБА_4 2 (дві) таблетки білого кольору плоскоциліндричної форми з рискою для поділу містять у своєму складі наркотичний засіб - метадон, обіг якого обмежено, загальною масою 0,045 г.;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_7 (особи зі зміненими анкетними даними), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 02.11.2023 року;

-протоколами огляду від 18.01.2024 року, якими зафіксовано огляд покупця, грошових коштів та вилучення придбаного товару;

-протоколом обшуку від 18.01.2024 року;

-протоколом затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення від 18.01.2024 року;

-іншими матеріалами в їх сукупності.

У судовому засіданні прокурор Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказуючи, що стосовно підозрюваного існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати менш обтяжливий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому, ОСОБА_4 вказав, що винуватості у інкримінованих йому злочинах не визнає, а захисник зауважив, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, має сталі соціальні зв`язки, не має на меті ухилятися від слідства та суду.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали та докази, дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частина 1 статті 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років; частина 2 статті 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність винуватості та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені до клопотання та обґрунтовані прокурором у судовому засіданні.

Обираючи ОСОБА_4 запобіжний захід, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується наданими до клопотання доказами, тяжкість кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, який не працевлаштований, враховує наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та враховуючи, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, дійшов висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Твердження підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не спростовують висновків суду, що менш суворий запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, визнаним судом доведеними.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ч.3 ст.183 КПК України, для визначення розміру застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 191, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - начальника СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 28.03.2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб.

Ухвала слідчого судді діє до 17 березня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на Вараський РВП ГУНП в Рівненській області та ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_4 розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним (обвинуваченим) так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Рівненській області, рахунок отримувача №UA0010559, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, МФО 820172, .

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом часу дії ухвали.

У разі внесення застави оригінал документу з відміткою банку має бути наданий відповідальній особі Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор», яка після перевірки має розпорядитися про звільнення підозрюваного (обвинуваченого) з-під варти, про що повідомити слідчого, прокурора та суд.

У разі внесення застави покласти наОСОБА_4 , передбачені ст.194 КПК України, наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Після внесення застави і звільнення з-під вартиОСОБА_4 необхідно вважати, що до нього застосований запобіжний захід у вигляді застави.

З моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснитиОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний (обвинувачений) ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 23 січня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1