Провадження №1-кс/201/4510/2023
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2023 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Агросахінвест-2002» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000026 від 07.03.2014 р.

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Агросахінвест-2002» звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000026 від 07.03.2014р., у якому просить скасувати арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках боржника товариства з обмеженою відповідальністю «Агросахінвест-2002» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті в ПАТ «Банк Восток», МФО 307123, накладений відповідно до ухвали ІІечерського районного суду від 11.08.2017р. у справі № 757/46438/17-к.

Клопотання мотивоване тим, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року по справі №904/3940/19 товариство з обмеженою відповідальністю «Агросахінвест-2002» визнано банкрутом та було відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2022р. по справі №904/3940/19 арбітражного керуючого ОСОБА_4 було призначено ліквідатором ТОВ «Агросахінвест-2002». Ліквідатором ТОВ «Агросахінвест-2002» в ліквідаційній процедурі були виявлені рахунки боржника № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті в ПАТ «Банк Восток», МФО 307123, 21.04.2017 р. та 24.05.2013 р. відповідно. За отриманою інформацією від представників ПАТ «Банк Восток» на вищезазначені рахунки (на кошти, які знаходяться на них) був накладений арешт згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2017р. у справі № 757/46438/17-к, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10.10.2017р. Так, 11 серпня 2017 року у справі №757/46438/17-к ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в межах кримінального провадження №0000026 від 07.03.2014р. було накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Агросахінвест-2002» (код ), які знаходяться на рахунках № НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) та № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) в ПАТ «Банк Восток», МФО 307123. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10.10.2017р. у справі №757/46438/17-к апеляційна скарга власника майна була залишена без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін. Прокурор, який звертався до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, арешт майна обґрунтовував необхідністю збереження речових доказів у цьому кримінальному провадженні. Слідчий суддя з такою підставою арешту майна погодився, зазначивши, що накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотних наслідків. Клопотання прокурора про накладення арешту розглядалися слідчим суддею за відсутності ТОВ «Агросахінвест-2002» як власника грошових коштів. Також зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 07.03.2014р. за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 ч. 2 ст. 15. ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України на час винесення ухвал про накладення арешту здійснювалось Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України. Постановою Генерального прокурора від 27.02.2019 р. підслідність у кримінальному провадженні № 0000026 було визначено за першим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ДФС у Дніпропетровській області. Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснювалось Дніпропетровською обласною прокуратурою. 09 квітня 2020 року постановою слідчого кримінальне провадження №0000026 було закрито на підставі п. 2 частини першої ст. 284 КПК України - встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. На цей час постанова слідчого про закриття кримінального провадження ніким не скасована, а кримінальне провадження № 0000026 є закритим на підставі п.2 частини першої ст. 284 КПК України. Тим не менш, арешти грошових коштів на рахунках у банківських установах, накладених відповідно до вищезгаданих ухвал слідчих суддів, до цього часу не скасовані. Також адвокат вказує, що оскільки кримінальне провадження № 0000026 є закритим, то будь-які процесуальні дії, у тому числі щодо встановлення певних фактів чи обставин, не проводяться та і не можуть проводитись. Більш того, кримінальне провадження і було закрите з підстав встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Відтак, немає потреби у подальшому застосуванні арешту, накладеного на грошові кошти в якості збереження речових доказів, оскільки органом досудового розслідування вже було встановлено відсутність кримінального правопорушення. Також повідомив, що в кримінальному провадженні № 0000026 від 07.03.2014р. жодні службові (посадові) особи ТОВ «Агросахінвест-2002» не є та не були підозрюваними, обвинуваченими, особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочином. ТОВ «Агросахінвест-2002» не було особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої міг бути застосований захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна. Зважаючи на закриття кримінального провадження, на цей час відсутні законні підстави для збереження арешту майна ТОВ «Агросахінвест-2002», а тому подальше збереження такого арешту буде порушенням права ТОВ «Агросахінвест-2002» на мирне володіння майном, передбаченого ст. 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки, арешти грошових коштів у рамках кримінального провадження №0000026 накладався слідчим суддею, даний арешт також підлягає скасуванню слідчим суддею, так як саме ухвала слідчого судді є правовою підставою для скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження. Також адвокат зазначив, що останнім органом, який здійснював досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, є слідче управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яке є структурним підрозділом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та знаходиться за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, а отже зазначене клопотання подається до Жовтневого районного Дніпропетровська за останнім місцем проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000026.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання про скасування арешту без його участі, зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник Дніпропетровської обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання про скасування арешту без його участі, також просив долучити до матеріалів справи належним чином завірену копію постанови про закриття кримінального провадження №0000026, зазначив, що проти поданого клопотання не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив таке.

Встановлено, що у провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області перебувало кримінального провадження № 0000026 від 07.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.08.2017р. у справі № 757/46438/17-к, в межах кримінального провадження №0000026 від 07.03.2014р. було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках ТОВ «Агросахінвест-2002» (), № НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) та № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) в ПАТ «Банк Восток», МФО 307123 та зупинено видаткові операції з коштами, які надійшли на зазначені рахунки і вже знаходяться на них, крім обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітних плат працівникам.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10.10.2017р. у справі №757/46438/17-к апеляційна скарга представника ТОВ «Агросахінвест-2002» була залишена без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року по справі №904/3940/19 товариство з обмеженою відповідальністю «Агросахінвест-2002» визнано банкрутом та було відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області піл 03.02.2022р. по справі №904/3940/19 арбітражного керуючого ОСОБА_4 було призначено ліквідатором ТОВ «Агросахінвест-2002».

Згідно з відповіддю ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 21.02.2020 №18786/10/04-36-50-80 надано інформацію про рахунки в банківських (фінансових) установах ТОВ «Агросахінвест-2002» (), зокрема № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті в ПАТ «Банк Восток», МФО 307123, 21.04.2017 р. та 24.05.2013 р. відповідно.

09 квітня 2020 року постановою заступника начальника першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 кримінальне провадження №0000026 від 07.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Разом з тим, постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим, питання про скасування арешту майна вирішено не було.

Частиною 4 ст. 174 КПК України, визначено право суду скасування арешту майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Частина 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Відповідно дост. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, приймаючи до уваги той факт, що кримінальне провадження на даний момент постановою слідчого закрито, досудове розслідування по справі завершено, приходжу до переконання, що потреби і надалі обмежувати власника у володінні майном немає, продовження такого арешту спричиняє збитки інтересам власника, оскільки на даний час відпали обставини, які стали підставою для арешту майна, передбачені ст. 170 КПК України.

Аналогічного висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі N 727/2878/19 (провадження N 14-516цс19).

Так, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду: частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України 2012 року прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).

Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012 року, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.08.2017р. у справі № 757/46438/17-к, арешт на майно було накладено з метою сприяння меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

Як було зазначено вище, згідно матеріалів клопотання кримінальне провадження №0000026 від 07.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України закрито на підставі п.2 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень.

У відповідності з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСі" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, мають тимчасовий характер.

В Постанові Пленуму ВССУ від 03 червня 2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання представника заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, прокурором до суду не надано, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

А тому, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 07.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України закрито на підставі п.2 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень постановою слідчого, необхідність у запобіганні подальшого відчуження цього майна відсутня, питання про зняття арешту вирішено не було, сторона обвинувачення не має заперечень проти задоволення даного клопотання, а подальше існування вказаного арешту майна порушуватиме права його власника та не буде відповідати принципам розумності та справедливості, слідчий суддя дійшов висновку про те, що потреба в арешті майна відпала, а клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 170 - 174, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Агросахінвест-2002» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000026 від 07.03.2014 р. - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали ІІечерського районного суду міста Києва від 11.08.2017р. у справі № 757/46438/17-к в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 07.03.2014, на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Агросахінвест-2002» (), № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих в ПАТ «Банк Восток», МФО 307123.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1