Провадження № 1-кс/202/9487/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

30 листопада 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000991 від 07.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням, яке погоджено із прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000991, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що кримінальне провадження розпочато за заявою представника ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, на підставі завідомо підроблених документів, заволоділи правом на ТОВ «Еколендс» та нерухомим майном, зареєстрованим за підприємством.

У ході проведення досудового розслідування кримінального провадження допитано як потерпілого ОСОБА_5 (директор та учасник товариства з 100% часткою в статутному капіталі), який повідомив про те, що 04.09.2023 року сталось «рейдерське захоплення» його підприємства: ТОВ «Еколендс» (ідентифікаційний код 40838977), та з 30.08.2023 керівником та власником Товариства вже є інша фізична особа ОСОБА_6 (з вказаною особою він не знайомий та ніколи не бачив).

Підставою для держаної реєстрації зміни до реєстру була підроблена довіреність, нібито видана від імені ОСОБА_5 , а саме: 05.07.2023 приватний нотаріус у м. Колобжег (Польща) ОСОБА_7 від його імені видає довіреність з правом передоручення на ім`я ОСОБА_8 представляти інтереси ОСОБА_5 без будь-яких обмежень стосовно ТОВ «Еколендс». Вказану довіреність потерпілий не видавав. У зазначений день перебував на території України і ОСОБА_9 не знає. Згідно закордонного паспорту в липні 2023 року не виїжджав до Польщі.

У подальшому, державний нотаріус Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 16.08.2023 видає на підставі довіреності польського нотаріуса від 05.07.2023 передоручення від ОСОБА_8 на ОСОБА_11 . При цьому нотаріус ОСОБА_10 грубо порушує п.4 ст.4 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (затверджено Наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22.02.12 р). Довіреність приватного нотаріусу у м. Колобжег (Польща) ОСОБА_7 від 05.07.23 не була легалізована консульською установою.

Далі, 23.08.2023 ОСОБА_11 (Продавець) від імені потерпілого укладає акт прийому-передачі частки у статутному капіталі (корпоративних прав) ТОВ «Еколендс» з Покупцем ( ОСОБА_6 ). 23.08.2023 року ОСОБА_6 видає рішення №1 про звільнення ОСОБА_5 з посади директора за власним бажанням з 23.08.2023 року (хоча жодних заяв про звільнення потерпілий не подавав). Цим же рішенням призначив на посаду директора самого себе.

Фактично Державним реєстратором прийнято рішення, яке по суті призвело до обмеження ОСОБА_5 як власника в праві розпорядження власним майном.

Крім цього, підставою для проведення реєстраційних дій відносно корпоративних прав підприємства став засвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за реєстровим номером 1238 від 02.08.2023 переклад довіреності приватного нотаріусу у м. Колобжег (Польща) ОСОБА_7 від 05.07.2023. Однак, допитаний приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 повідомив про те, що вказаний переклад ним не посвідчувався, за вказаним реєстровим номером в 2023 році нотаріальних дій не здійснював, підпис зображений на засвідчу вальному написі від його імені виконаний не ним, а іншою особою.

Таким чином, з 24.08.2023 року група осіб, використовуючи підроблені документи, шахрайським шляхом заволоділи 100% статутного капіталу та отримали повний контроль над ТОВ «Еколендс» і мають змогу здійснювати будь-які дії щодо нерухомого майна, тощо.

В ході додаткового допиту ОСОБА_5 пояснив про те, що 20.09.2023 року йому стало відомо про захоплення шахрайським шляхом належної йому нерухомості на праві власності, а саме - нежитлове приміщення загальною площею 41,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (сто тридцять шість).

Зазначений об`єкт нерухомості належить ОСОБА_5 на праві договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого ОСОБА_13 (приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, 06 квітня 2017 року), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

На теперішний час, зазначений об`єкт нерухомості, нібито належить ОСОБА_6 (iпн НОМЕР_1 ). Підстава - Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 02.09.2023 року ОСОБА_11 ( НОМЕР_2 ), який діяв від iменi ОСОБА_5 , продав ОСОБА_6 нежитлове приміщення. Ціна об`єкта нерухомого майна становить 695 100 гривень. Висновок про вартість об`єкта оцінки було зроблено СОД ТОВ «Нерухомість Дельта» (пароль пошуку звiту оцiнки ТДГФЗТ428344) - на сайті Фонд Державного майна України (spfu.gov.ua) зазначений висновок відсутній, тому це ще раз підтверджує факт шахрайського заволодіння майном ОСОБА_5 .

Жодних грошових коштів вiд будь-кого за продаж зазначеного об`єкта нерухомості ОСОБА_5 не отримував, нежитлове приміщення не продавав. Його дружина ОСОБА_14 не надавала згоду на продаж квартири від 03 грудня 2021 року.

Також встановлено, що 15.11.2023 приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_15 на підставі акту приймання - передачі серія та номер 1312, 1313 зареєстровано право власності на приміщення 136 будинку АДРЕСА_2 за ТОВ «Юридична компанія «Громадська безпека», .

Підставою для застосування арешту слідчий зазначає п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та просить накласти арешт на нежитлове приміщення загальною площею 41,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (сто тридцять шість).

Слідчий доводи клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Слідчий суддею був здійснений виклик представника ТОВ «Юридична компанія «Громадська безпека», в тому числі й ОСОБА_6 , які не з`явились в судове засідання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

У провадженні СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000991, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань невстановлені особи шляхом обману із використанням підроблених документів заволоділи правом власності на майно, що належить ТОВ «Еколендс», чим спричинили підприємству майнову шкоду.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, тощо. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Постановою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_16 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000991, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України нежитлове приміщення загальною площею 41,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (сто тридцять шість). Прокурором зазначено, що нежитлове приміщення є предметом злочинного посягання, набуто кримінально протиправним шляхом.

Зазначений об`єкт нерухомості належав ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_13 , 06 квітня 2017 року.

Згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 02.09.2023 року ОСОБА_11 ( НОМЕР_2 ), який діяв від iменi ОСОБА_5 , який, як зазначено органом досудового розслідування та потерпілим, будь-яких довіреностей на ім`я ОСОБА_11 не підписував, продав ОСОБА_6 нежитлове приміщення.

Станом на день розгляду клопотання згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності з 15.11.2023 на нерухоме майно власником нежитлового приміщення загальною площею 41,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (сто тридцять шість) є ТОВ «Юридична компанія «Громадська безпека», яка була зареєстрована 11.11.2023.

Як регламентує ст. 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт, у порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Також, з огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вважає, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 41,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (сто тридцять шість), оскільки доведено факт вчинення кримінального правопорушення та зазначене майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України. З наданих слідчим матеріалів вбачається наявність сукупних підстав вважати, що нежитлове приміщення набуто, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є предметом вчиненого злочину, має доказове значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що, у даному випадку, обмеження є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси осіб з метою запобігання відчуження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням вказаних обставин, слідчий суддя доходить висновку, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно в тій частині, і з тими заборонами, необхідність яких доведена органом досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає надмірним застосування обмеження в частині встановлення заборони користування та розпорядження нерухомим майном, оскільки така заборона або обмеження може бути застосовано, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Таких даних клопотання слідчого не містить.

Таким чином, враховуючи мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження, визначаючи спосіб арешту приходжу до висновку, що його необхідно визначити у вигляді заборони відчуження, а тому клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000991 від 07.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на нежитлове приміщення загальною площею 41,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення № 136 (сто тридцять шість), шляхом заборони відчуження вказаного майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1