Справа № 333/1016/23
Провадження № 1-кс/333/1688/23
УХВАЛА

02 червня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 , представника третьої особи ОСОБА_4 , розглянувши клопотання начальника Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000564, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб «Toyota Sienna», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип ТЗ: легковий, колір ТЗ: чорний, рік випуску: 2014, номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у провадженні СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження за №0000564, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 08 жовтня 2022 року по теперішній час посадові особи Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації, діючи умисно, за попередньою змовою з посадовими особами Василівської міської ради Запорізької області, Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області та фізичними особами-підприємцями, заволоділи бюджетними коштами, виділеними на придбання дров для населення, згідно постанови КМУ від 08.10.2022 року № 1139 «Деякі питання надання субвенцій з держаного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо підтримки територій, що зазнали негативного впливу в наслідок збройного конфлікту на сході України», шляхом зловживання своїм службовим становищем (ЄО №25322 від 12.11.2022).

Відповідно до ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 року у справі № 333/147/23 в період часу з 08 години 20 хвилин до 08 години 31 хвилина старшим слідчим СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 було проведено обшук транспортного засобу «Toyota Sienna», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип ТЗ: легковий, колір ТЗ: чорний, рік випуску: 2014, номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого нічого не вилучалося.

Згідно відповіді наданої РСЦ ГСЦ МВС в Запорізької області від 20.04.2023 р. за №31/8-1653, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серія НОМЕР_4 від 23.11.2010 року та є власником транспортного засобу «Toyota Sienna» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На думку начальника Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , зазначений транспортний засіб може мати доказове значення для проведення досудового розслідування, тому виникає необхідність в застосуванні таких заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна без права відчуження.

В судове засідання начальник Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури ОСОБА_5 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно та належним чином.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що начальником Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури ОСОБА_5 у клопотанні не обґрунтовано, яке доказове значення для проведення досудового розслідування може мати належний ОСОБА_3 транспортний засіб «Toyota Sienna», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вислухавши доводи та пояснення ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання начальника Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

У судовому засіданні встановлено, що 12.11.2022 року до ЄРДР були внесені відомості за ч.4 ст.191 КК України за фактом зловживання службовим становищем посадових осіб Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації за попередньою змовою з посадовими особами Василівської міської ради Запорізької області, Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області та фізичними особами-підприємцями, що призвело до заволодіння бюджетними коштами, виділеними на придбання дров для населення, згідно постанови КМУ від 08.10.2022 року № 1139 «Деякі питання надання субвенцій з держаного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо підтримки територій, що зазнали негативного впливу в наслідок збройного конфлікту на сході України».

19.05.2023 року слідчим СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області було проведено обшук транспортного засобу «Toyota Sienna», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип ТЗ: легковий, колір ТЗ: чорний, рік випуску: 2014, номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого нічого не вилучалося.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з частиною 2 вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В частині четвертій ст.170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч.2 вказаної статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, враховуючи, що начальник Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури ОСОБА_5 обґрунтовував накладення арешту на транспортний засіб з метою збереження речових доказів, тому він мав би довести, що автомобіль марки «Toyota Sienna», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип ТЗ: легковий, колір ТЗ: чорний, рік випуску: 2014, номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Відповідно до вказаної статті КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Водночас, начальник Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури ОСОБА_5 у даному випадку не довів, що траноспртний засіб «Toyota Sienna», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є об`єктом кримінально протиправних дій, або є тим матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, вказаного у фабулі з Витягу до ЄРДР.

Начальник Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури ОСОБА_5 також не довів, що зазначений автомобіль на собі зберіг сліди або інші відомості, які допоможуть під час досудового розслідування встановити певні факти та обставини. Отже, під час судового розгляду начальник Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури ОСОБА_5 не довів, що належний ОСОБА_3 транспортний засіб якимсь чином стосується зазначеного кримінального правопорушення.

Власник речей ОСОБА_3 на цей час не є підозрюваними по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені за ч.4 ст.191 КК України, тому накладення арешту на автомобіль обмежить права останнього на керування, розпорядження транспортним засобом. Отже, вказане обмеження прав не буде співрозмірним завданням кримінального провадження.

Крім того, слідчий вніс відомості до ЄРДР за ч.4 ст.191 КК України, при цьому під час обшуку в автомобілі не вилучив жодного документу, який стосується фабули, вказаної у Витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000564 від 12.11.2022 року.

За таких обставин, на думку слідчого судді, відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого і, відповідно, для накладення арешту на майно, яке у ньому зазначене.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Михайлівського відділу Василівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000564, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 07.06.2023 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1