Справа № 308/8268/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження № 308/8268/17, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002017 від 03.08.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, із загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08 квітня 2022 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.1 ст. 15 ч.2 ст. 185 та ч. 2ст. 186 КК України, із застуванням ч.1 ст. 70 КК України та ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі;

- 07.02.2023 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.4 ст. 185 КК України, до п"яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік;

- 20.07.2023 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення :

прокурора ОСОБА_4

сторона захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 02.08.2017 року близько 14 год. 00 хв., перебуваючи в середині торгового залу приміщення ТЦ Вопак, належного ТзОВ «ПАККО ХОЛДИНГ», що за адресою м. Ужгород, пр. Свободи, 52 умисно, таємно, з метою заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, намагався викрасти з прилавка магазину пляшку віскі «The Singleton of Dufftown», об`ємом 0,7 літра, належна ТзОВ «Пакко Холдинг», однак свій умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені охоронцями на виході з торгового центру з викраденим майном, чим завдав ТзОВ «ПАККО ХОЛДИНГ» матеріальної шкоди на суму 1044,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились : у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 18 КК України.

Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. Вказав, що намагався викрасти з прилавка магазину пляшку віскі, однак був затриманий охоронцями на виході з торгового центру Вопак.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не зявився. Надав суду заяву відповідно до якої просить провести розгляд справи без його участі. Цивільний позов не заявляє, матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи, що потерпілий не був свідком вказаної події, суд, керуючись ст.325 КПК України, ухвалив рішення про проведення судового розгляду за його відсутності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття та активне розкриття злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом згідно статті 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачене ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України яке є нетяжким злочином, вчинений умисно, з корисливих мотивів, та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання на певний строк у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_3 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду 20.07.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

У даному випадку підлягає застосуванню положення ч. 4 ст. 70 КК України при визначенні остаточного покарання обвинуваченому, так як злочин вчинений до винесення вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2023 року.

При призначенні покарання суд враховує вирок Ужгородського міськрайонного суду від 20.07.2023 р. яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4ст. 185 КК України, та призначає покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.07.2023 року, зарахувавши йому відбуту ним частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2023 року - повністю.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень .

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про існування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 чинного запобіжного заходу будь якого виду.

Клопотань у порядку, передбаченому ст.331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 ( один) рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених за даним вироком та за кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, за який його засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.07.2023 року, шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_3 остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 ( пять) років і 1 ( один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту його фактичного затримання в рамках кримінального провадження № 308/10166/23 за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.07.2023 року з 26.05.2023 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбутого покарання, відбуту ним частину строку покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.07.2023 року - повністю.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.

Речові докази по справі:

- пляшка віскі «The Singleton of Dufftown», об`ємом 0,7 літра, яка передана на зберігання представнику потерпілого ТзОВ «ПАККО ХОЛДИНГ» ОСОБА_5 залишити в їх розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1