ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/6/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю

прокурора ОСОБА_6

захисників- ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання старшого слідчого групи слідчих - заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене із заступником начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_11 в рамках кримінального провадження №0000686 від 09 листопада 2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263, ч.2 ст.194, ч.4 ст.189 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 задоволено частково.

Застосовано до

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, гр. України, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 23 год. 59 хв. 09 лютого 2024 року.

Визначено ОСОБА_9 заставу в розмірі 170 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 456 280 (чотириста п`ятдесят шість тисяч двісті вісімдесят) гривень для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу - застава за « ОСОБА_9 » у кримінальному провадженні №0000686 від 09 листопада 2023 за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2023 року.

У випадку внесення застави, вирішено покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі потерпілими, свідками та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, старший слідчий групи слідчих - заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 за погодженням заступника начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_11 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 .

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.189 КК України, також суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційних скаргах:

- підозрюваний просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Свої доводи аргументує тим, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження ризиків, зазначених у клопотанні, а визначений розмір застави є непомірним для нього.

- захисник просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання.

Вказані вимоги мотивує тим, що відсутні докази на підтвердження ризиків, зазначених у клопотанні і жодного злочину підозрюваний не вчиняв, а справа щодо нього сфабрикована.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження його причетності до кримінального правопорушення, а визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_9 .

Вказує, що підозрюваний є військовослужбовцем, у нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина, а також дружина, яка є особою з інвалідністю 3 групи, що слідчим суддею враховано не було.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просять постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.189 КК України, що є особливо тяжким злочином.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, які детально викладені в ухвалі слідчого судді.

Так, предметом дослідження, аналізу та оцінки слідчим суддею було надані органом досудового розслідування докази, які містяться у даних протоколах оглядів місця події за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , від 09.11.2023; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_12 ; протоколах допиту свідка ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; висновках експертів № СЕ-19/120-23/12060-ФХВР від 22.11.2023, № СЕ-19/120-23/12061 -ФХВР від 22.11.2023, № СЕ-19/114-23/22628-БД від 29.11.2023, № СЕ-19/114-23/23915-БД від 07.12.2023, № СЕ-19/120-23/13067 - ВТХ від 13.12.2023; протоколах про наслідки проведення негласних слідчих (розшукових) дій - негласне отримання зразків необхідних для порівняльного дослідження відносно ОСОБА_16 ; протоколі про наслідки проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо,- відеоконтроль особи ОСОБА_9 ; протоколі про наслідки проведення негласних слідчих (розшукових) дій - спостереження за особою ОСОБА_9 ; протоколі обшуку приміщення будинку АДРЕСА_1 ,; протоколі обшуку автомобіля марки «Кіа Magentis» н.з. НОМЕР_1 ; протоколі огляду мобільного телефон марки «Iphone» ІМЕІ: НОМЕР_2 ; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколі обшуку за адресою АДРЕСА_4 ,.

Колегія суддів погоджується в повному обсязі та вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що надані суду в межах розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу матеріали свідчать про існування обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Зазначені у клопотанні обставини підозри особи підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, наведених у матеріалах клопотання. В той же час на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином твердження сторони захисту стосовно здійснення слідчим суддею неналежної перевірки обґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження. Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність і вмотивованість наведеного висновку слідчого судді під час апеляційного розгляду не встановлено.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_9 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Крім того, оскільки судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що у вчиненні інкримінованого ОСОБА_9 кримінальному правопорушенні підозрюються ще й інші особи, існує ризик вільного їх спілкування, що перешкоджатиме кримінальному провадженню.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_9 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

На думку апеляційного суду, наведені обставини в достатній мірі підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого від суду, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може слугувати для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Колегія суддів також звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підорюваних чи обвинувачених кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного чи обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогнозованості характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Разом з тим, твердження апелянта про те, що суд не взяв до уваги особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Посилання апелянтів, що ОСОБА_9 є військовослужбовцем не може нівелювати встановлені слідчим суддею ризики і з таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Також, в ході апеляційного розгляду сторона захисту зазначила про незадовільний стан здоров`я підозрюваного, пов`язаного з порушенням зору.

Відповідно до ст.ст.3,49 Конституції України, ст.6 Основ законодавства про охорону здоров`я кожний громадянин України має право на охорону здоров`я. Відповідно до ст.ст.7,11 Закону України Про попереднє ув`язнення в місцях попереднього ув`язнення відповідно до законодавства про охорону здоров`я організуються і проводяться медичний огляд осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, їх медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота.

Таким чином, у випадку погіршення стану здоров`я ОСОБА_9 буде забезпечено медичну допомогу та обслуговування.

При цьому, долучений до матеріалів провадження стороною захисту рецепт на окуляри, виписаний ОСОБА_9 , який до того ж не містить печатки лікаря та реквізитів медичної установи, не може сам по собі бути свідченням неможливості перебування ОСОБА_9 в умовах слідчого ізолятора.

Стосовно доводів сторони захисту щодо можливості зменшення розміру застави, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлено п.3 ч.5 ст.182 КПК України.

Надаючи оцінку доводам захисника, апеляційний суд враховує фактичні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 та доводам відносно визначеної слідчим суддею застави, колегія суддів зауважує, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010 розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

Аналіз приписів кримінального процесуального закону, судової практики та практики ЄСПЛ свідчить про те, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в такому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин, апеляційний суд враховує тяжкість інкримінованого злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, його фактичні обставини, роль підозрюваного в інкримінованому йому злочині, його майновий та сімейний стан, відомості про особу підозрюваного ОСОБА_9 , який є військовослужбовцем ЗСУ, виключно позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину та дружину інваліда ІІІ групи, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, те, що він раніше не судимий, та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та приходить до висновку про те, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на останнього відповідних обов`язків у разі її внесення, буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам у вказаному провадженні.

Стосовно заяв голови ГО Об`єднання Бойових Побратимів ОСОБА_17 , голови ГО Рада бізнесу Тернопілля ОСОБА_18 , керівника ГО Центр реабілітації постраждалих від війни ОСОБА_19 та командира військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_20 про взяття ОСОБА_9 на поруку, суд апеляційної інстанції приходить наступного висновку.

Не ставлячи під сумнів доводи щодо осіб поручителів, колегія суддів вважає, що з урахуванням змісту повідомлення про підозру, а також наявність стосовно цих подій суспільного резонансу, колегія суддів не вбачає можливості задовольнити клопотання про взяття ОСОБА_9 на поруки, на підставі ст. 180 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 - 3 ст. 180 КПК особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Особиста порука, як і особисте зобов`язання, належить до тієї категорії запобіжних заходів, у ході яких використовується моральний (психічний) метод впливу на поведінку підозрюваного.

На думку колегії суддів, застосування особистої поруки є ефективним, коли для обвинуваченого чи підозрюваного розрив соціальних зв`язків з поручителем або підрив його авторитету є гіршим, ніж застосування більш суворого запобіжного заходу.

Разом з тим, до вказаних клопотань не долучено доказів, якими б зазначені обставини були підтверджені, як і не встановлено їх під час наведення доводів поручителями в судовому засіданні, з яких останні надавали виключно позитивну характеристику ОСОБА_9 та вказували саме про його авторитет.

При цьому, колегія суддів зауважує, що зважаючи на тяжкість та суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , їх фактичні обставини, на даний час запобіжний захід у виді особистої поруки є неспівмірним з ризиками, передбаченими ч. 1 ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею та знайшли своє підтвердження і під час апеляційного розгляду, а тому у задоволенні вказаних клопотань слід відмовити.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, а апеляція підозрюваного та його захисника до часткового задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2023 року про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого групи слідчих - заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене із заступником начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_11 в рамках кримінального провадження №0000686 від 09 листопада 2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263, ч.2 ст.194, ч.4 ст.189 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 23 год. 59 хв. 09 лютого 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 заставу в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень для внесення на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду (р/р UA0082849, МФО 820172, ідентифікаційний код 42261572, Банк Одержувача: ГУДКСУ у Тернопільській області , призначення платежу - застава за « ОСОБА_9 » у кримінальному провадженні №0000686 від 09 листопада 2023 за ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 03 січня 2024 року.

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі потерпілими, свідками та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали д0 23 год. 59 хв. 09 лютого 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді