печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання Заступника Генерального прокурора ОСОБА_4 про проведення обшуку, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, в межах кримінального провадження № 0000196 від 30.07.2022 року, надійшло клопотання Заступника Генерального прокурора ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000196 від 30.07.2022 року про надання дозволу на проведення обшуку приміщення, яке належить на праві власності ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи подане клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000196 від 30.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 356-2, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст.28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст.28 ч.4 ст.358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч.1 ст.366 КК України.

Посилаючись на те, що підставою для проведення обшуку є необхідність виявлення та фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання і вилучення відшукання і вилучення документів, що мають відношення до вчиненого кримінального правопорушення, предметів та речей, здобутих вході неправомірних дій, а також відшукання знарядь вчинення кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, прокурор просив клопотання задовольнити.

В засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, дослідивши матеріали провадження за клопотанням приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що:

1) було вчинено кримінальне правопорушення;

2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування;

3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду;

4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи;

5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке наряду з іншими відомостями, повинно містити відомості про речі, документи або осіб, яких планується відшукати.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, для винесення постанови про проведення обшуку житла чи іншого володіння особи суди відповідно до законодавства повинні переконатися у тому, що існують достатні підстави вважати, що розшукувані предмети знаходяться там. [«Геращенко проти України», п. 132].

Також, щодо способу проведення обшуку Європейський суд з прав людини відзначає, що надто широко сформульована постанова про проведення обшуку давала міліції необмежену свободу дій у визначені того, які документи «становлять інтерес» для розслідування в кримінальній справі. Це призвело до проведення великого обшуку: вилучені документи й предмети не обмежувалися лише тими, які мали відношення до кримінальної справи. [«Smirnov v Russia», n. 471226].

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Разом з тим, речі і документи, які визначені у клопотанні та планується відшукати і вилучити під час проведення обшуку, прокурором у клопотанні не індивідуалізовано та не зазначено їх чітких родових ознак.

Слід враховувати, що чітке визначення речей, для виявлення яких надається дозвіл на обшук, має істотне значення для забезпечення гарантій при проведенні обшуку.

При цьому, слідчим не доведено, що відшукувані речі, знаходяться у зазначеному в клопотанні приміщенні та не доведено необхідність у проведенні обшуку.

Оскільки з поданих суду матеріалів не доведено ніяким чином, що відшукувувані речі можуть знаходитись в приміщенні, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , відтак відсутні підстави для дозволу на проведення обшуку згідно з положеннями Кримінального процесуального Закону з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

У разі відмови у задоволенні клопотання про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи слідчий, прокурор не має права повторно звертатися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на обшук того самого житла чи іншого володіння особи, якщо у клопотанні не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею.

Таким чином, доводи органу досудового розслідування щодо необхідності надання дозволу на проведення обшуку, є безпідставними та немотивованими, та клопотання задоволенню не підлягає, оскільки підстави для проведення обшуку, визначені ч. 5 ст. 234 КПК України не доведені.

Керуючись ст. ст. 234 - 235 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Заступника Генерального прокурора ОСОБА_4 про проведення обшуку - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1