30 листопада 2023 року
провадження № 51-5324 впс 23
До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло зазначене подання, яке мотивовано тим, що до Закарпатського апеляційного суду надійшло подання голови Ужгородського міського суду Закарпатської області про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України.
У вказаному поданні зазначено, що як вбачається з обвинувального акту місцем вчинення і закінчення злочину є адреса реєстрації та фактичного здійснення діяльності ТОВ «СОЛУШ», а саме: Київська область, Бучанський район,
с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, 26, офіс № 1, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Києво-Святошинського районного суду Київської області, оскільки інкриміновані ОСОБА_2 дії вчинялися ним, як службовою особою ТОВ «СОЛУШ», а безготівкові кошти, якими в результаті заволодів останній, надійшли на поточний рахунок ТОВ «СОЛУШ».
ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України, передано до Києво-Святошинського районного суду Київської області для розгляду.
Таке рішення було мотивоване тим, що, як визначила колегія суддів, заволодіння грошовими коштами відбулося з моменту їх надходження на рахунок ТОВ «СОЛУШ», який зареєстровано за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, буд. 26, офіс 1.
Не можу погодитись із зазначеною позицією, в зв`язку із чим викладаю окрему думку, яка ґрунтується на таких положеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити не можливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Із матеріалів, які надійшли до Верховного Суду вбачається, що в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України. Судовий розгляд по суті не розпочато.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що більш тяжкий інкримінований ОСОБА_2 злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, було вчинено за таких обставин.
ОСОБА_2 , будучи директором ТОВ «СОЛУШ», яке зареєстровано за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, 26, офіс № 1, з метою заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на підставі наданих ТОВ «СОЛУШ» документів, а саме договору про закупівлю товару № 125 від 03 травня 2022 року, специфікації до договору № 125 від 03 травня 2022 року, видаткової накладної № 17 від 06 травня 2022 року, згідно яких ТОВ «СОЛУШ» поставив на ІНФОРМАЦІЯ_2 бронежилети 4 класу захисту в кількості 350 шт. Відповідно до платіжного доручення № 1047 від 06 травня 2022 року було незаконно перераховано - розтрачено публічні кошти у сумі 6 460 998,60 грн з розрахункового рахунку ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкритого в Державній казначейській службі України, НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2 ТОВ «СОЛУШ», відкритого в АТ «Південний».
Також в обвинувальному акті зазначено, що директор ТОВ «СОЛУШ» ОСОБА_2 заволодів коштами ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 5 971 000 грн, що більше ніж в 600 разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Варто зауважити, що склад злочину, передбачений у ст. 191 КК, визначений законодавцем як матеріальний і вважається закінченим за ознакою «заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» з моменту отримання можливості винною особою розпорядитися ним на власний розсуд.
У цій справі майнова шкода настала в момент перерахунку коштів з рахунку ІНФОРМАЦІЯ_3 . У цей же час обвинувачений (якщо його винуватість буде доведено в установленому законом порядку) отримав можливість розпоряджатись цими коштами, а тому саме в цей момент злочин слід вважати закінченим.
Разом з тим місце знаходження юридичної особи, на рахунок якої перераховано гроші, не є визначальним у цьому випадку, оскільки обвинувачений може розпоряджатися такими коштами в будь-якому місці з використанням відповідних сучасних програмно-технічних засобів і банківських сервісів.
Таким чином, заволодіння грошовими коштами відбулося з моменту їх перерахування ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташовано за адресою:
АДРЕСА_1 , на рахунок ТОВ «СОЛУШ».
Отже зі змісту обвинувального акта не вбачається, що більш тяжке кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_2 , передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, було вчинено на території, що відноситься до територіальної юрисдикції саме Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Крім того, питання про підсудність цього кримінального провадження вже було вирішено судом касаційної інстанції раніше, а відповідно до ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.
ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України, мали бути повернуті до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для розгляду.
Суддя ОСОБА_1