Справа № 308/5139/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2023 року м. Ужгород
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області від 07.04.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого продовжено та такий спливає 07.09.2023 року.
Ухвалою суду від 12.07.2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній порушив покладені на нього процесуальні обов`язки визначені ст. 194 КПК України, а саме покинув місце свого проживання без дозволу суду.
Клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 16.12.2022 за.ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на 3 роки, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 03.02.2023 року, приблизно о 12 год. 02 хв., ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «Велмарт», який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 168, діючи з прямим умислом, таємно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до стелажу на якому знаходилися різного виду шоколадки та з верхньої полки стелажу шляхом вільного доступу взяв 5 шт. шоколаду «Milka» з цілими лісовими горіхами молочною та карамельною начинкою 300 г., вартість 1 шт. згідно довідки про вартість товару, яку надав представник потерпілого ОСОБА_8 становить 108 грн. 88 коп., та підійшовши до ОСОБА_6 , з метою приховування склав йому в рюкзак, вищевказані шоколадки. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пішли в сторону виходу, однак не вийшли з приміщення «Велмарту» та не змогли довести злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками супермаркету «Велмарт» при спробі покинути магазин з викраденим майном, загальна вартість якого становить 544 грн. 40 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.
Прокурор вказує на наявність обґрунтованої підозри, яка доводиться зібраними матеріалами кримінального провадження, а також стверджує, що наразі ризики, які були прийняті судом при обрані щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , запобіжних заходів не змінились та не відпали. Зокрема обвинувачені, з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможуть переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України), усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину, можуть незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування (п. З ч. 1 от. 177 КПК України); вчинити інші кримінальне правопорушення, (п. 5 ст. 177 КПК України) та існує ризик їх протиправної поведінки.
Про протиправність поведінки також свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_6 порушив один з покладених на нього обов`язків - цілодобово не відлучатися із місця свого проживання без дозволу суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, просила застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, оскільки вважає, що такий буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним покладених процесуальних обов`язків, або зменшити розмір застави, оскільки такий є непомірним для обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив усне клопотання про зменшення йому розміру застави. Зазначив, що ніде офіційно не працював, постійного джерела доходу не мав, а тому його майновий стан не дозволяє йому внести заставу у визначеному розмірі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просила суд врахувати, що її підзахисний дійсно порушив умови перебування під цілодобовим домашнім арештом, а саме покинув місце свого проживання без дозволу суду, однак зробив це через те, що влаштувався на роботу для заробітку грошей, які йому потрібні для існування, оплати комунальних послуг, тощо. Тому просила змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт у нічний час.
Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинувачених та їх захисників, з приводу заявлених клопотань, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1ст. 177 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою та цілодобового домашнього арешту, відповідно, був обраний з урахуванням їх особи, які підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Крім того, беручи до уваги, що потерпілий судом ще не був допитаний, а в силу вимог ч. 4 ст. 95, ст. 224, 225 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Таким чином, суд приходить до переконання про існування також ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого, перебуваючи на волі, незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, з метою зміни та дачі його показів на користь обвинуваченого.
Також враховуючи всі обставини кримінального провадження, беручи до уваги, що обвинувачені раніше судимі, вчинили новий корисний злочин, тобто належних висновків для себе не зробили, суд приходить до переконання про наявність ризику щодо можливості обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Щодо заявленого обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання про зменшення розміру застави.
Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною 1 ст. 201 КПК України передбачено право обвинуваченого до якого застосовано запобіжний захід або його захисника звернутися до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
За змістом ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу є зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися судом при застосуванні запобіжного заходу: зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків.
Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу судом не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді.
Клопотання про зміну запобіжного заходу має передбачати виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які безпосередньо можуть свідчити про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Тому суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, що виникають у зв`язку з плином часу і можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або спосіб його виконання.
Інститут зміни запобіжного заходу пов`язаний саме з виникненням нових обставин, які впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам кримінального провадження.
У заявленому клопотанні обвинувачений ОСОБА_4 посилається на відсутність у нього коштів, необхідних для внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду. Однак, наведені обставини не свідчать про зміну, зменшення встановлених в ухвалі суду про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким чином підстав для зменшення розміру застави не знайдено, а тому у задоволенні заявленого клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 слід відмовити.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, останній раніше судимий, вичинив новий умисний злочин перебуваючи під іспитовим строком, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 покладених на них згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, такі ризики не зменшились та продовжують існувати.
Щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд приходить до наступного висновку.
Так, ухвалою суду від 12.07.2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю та покладено обов`язки: не залишати цілодобово місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу суду; прибувати до прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується самим обвинуваченим, останній порушив один з покладених на нього обов`язків, а саме покинув місце свого проживання без дозволу суду.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.
Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором також має право подати клопотання про дозвіл на затримання особи, яке розглядається слідчим суддею, судом згідно з правилами, передбаченими статтею 189 цього Кодексу.
Статтею 184. КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.
Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Суд, вирішуючи питання щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 виходить із того, що стосовно останнього уже застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Таким чином, суд повинен надати відповіді на такі питання:
- Чи було порушення обов`язку ОСОБА_6 настільки суттєвим, що вимагає обрання більш суворого запобіжного заходу?
- Чи дійсно ОСОБА_6 покинув місце проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності?
- Чи виправдовують потреби кримінального провадження такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого?
Під час судового засідання ОСОБА_6 надав пояснення щодо підстав порушення свого обов`язку, а саме те, що він покинув місце свого проживання без дозволу суду у зв`язку із влаштуванням на роботи та необхідністю заробити гроші для життя. У суду не виникає сумніву в щирості таких показань, хоч і не виключає фактичного порушення ОСОБА_6 умов застосованого запобіжного заходу.
Суд бере до уваги суттєвість порушеного обов`язку, а також враховує, що ОСОБА_6 допустив таке порушення, згідно із клопотанням прокурора, один раз. Вказані обставини, на думку суду не є настільки вагомими, для зміни застосованого запобіжного заходу на більш суворий, а тому , суд вважає достатнім, за допущене порушення обмежитись накладенням на ОСОБА_6 грошового стягнення.
Разом з цим, враховуючи працевлаштування ОСОБА_6 , його бажання працювати та законно заробляти гроші, суд позитивно розцінює таку поведінку обвинуваченого, як таку що свідчить про його бажання виправитись, а тому вважає за можливе змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., без застосування електронного засобу контролю, оскільки вважає, що такий буде достатнім та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає, а клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу слід задовольнити.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_6 слід покласти наступні обов`язки:
- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу суду у період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.;
- прибувати до прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Керуючись ст.ст.176-178,331,369-372 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зменшення розміру застави - відмовити.
У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.
Клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.
Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доба, з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., без застосування електронного засобу контролю, на період судового розгляду справи, але не більше ніж на два місяці, а саме до 30 жовтня 2023 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , наступні обов`язки:
- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу суду у період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.;
- прибувати до прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 - Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Також роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04.09.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1