УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 619/1679/23

провадження № 51-7272ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року про відмову останній в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Дергачівського районного суду Харківської області

від 18 квітня 2023 року щодо неї та повернення її апеляційної скарги,

встановив:

Зазначеним вироком ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу

України (далі - КК) із застосуванням положень ст. 71 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, засуджена ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій порушила питання, у тому числі, про поновлення строку

на його апеляційне оскарження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 18 квітня 2023 року щодо неї відмовлено та повернуто їй апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. 3

ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. При цьому зазначає, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи їй у поновленні строку безпідставно залишив поза увагою те, що у неї, про що вона зазначала у апеляційній скарзі, не було канцелярського приладдя для її написання, що і позбавило її можливості подати апеляційну скаргу

на вирок суду першої інстанції вчасно. Також вказує на те, що апеляційний суд не взяв до уваги воєнний стан та обмежені можливості ув`язнених у колонії.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі засудженої, та додані до неї документи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав

для задоволення скарги немає.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

При цьому ч. 3 ст. 395 КПК визначено, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як убачається із копії оскарженої ухвали, копію вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 18 квітня 2023 року засуджена ОСОБА_4 отримала у день його проголошення - 18 квітня 2023 року, і з цього дня почався перебіг тридцятиденного строку на апеляційне оскарження, який закінчився 18 травня 2023 року.

При цьому засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду із апеляційною скаргою

на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 18 квітня 2023 року щодо неї лише 28 серпня 2023 року, тобто більше ніж через три місяці після закінчення строку на апеляційне оскарження, що нею не заперечувалося з огляду на її прохання

про поновлення зазначеного строку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи

не знайде підстав для його поновлення.

При цьому ч. 1 ст. 117 КПК встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними,

не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення

до суду у визначений законом строк.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише

в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

Так, про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі

й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Як убачається із копії оскарженої ухвали апеляційного суду, прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження засуджена ОСОБА_4 мотивувала відсутністю

у неї в колонії канцелярського приладдя, через що вона не могла вчасно подати апеляційну скаргу.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку

про відсутність підстав для поновлення засудженій строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку.

При цьому суд вказав на те, що матеріали провадження не містять і засудженою

не надано доказів на підтвердження неможливості останньою скласти апеляційну скаргу в умовах ДУ «Качанівська виправна колонія №54».

Таким чином, суд апеляційної інстанції за відсутності поважних причин пропуску строку

на апеляційне оскарження на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК обґрунтовано відмовив засудженій у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду та повернув її апеляційну скаргу.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів касаційного суду.

Слід також зазначити, що у разі необхідності засуджена для підготовки і написання апеляційної скарги могла скористатися послугами захисника, чого не зробила.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду апеляційної інстанції щодо відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження касаційна скарга засудженої не містить.

Отже, оскільки з касаційної скарги засудженої та оскарженої копії судового рішення

не вбачається підстав для задоволення скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК колегія суддів вважає, що у відкритті провадження за її касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженій ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду

від 05 жовтня 2023 року про відмову останній в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 18 квітня

2023 року щодо неї та повернення її апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3