КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0008162 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року, ухвалений щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

та її захисника - ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року ОСОБА_6 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та виправдано, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою.

Як зазначено у вироку суду, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_9 17.08.2016 приблизно о 20 год., перебуваючи в торгівельному залі магазину «Ашан-Либідська», що розташований на нульовому поверсі ТРЦ «Океан Плаза», за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176 з метою таємного викрадення чужого майна, підійшла до полиць з товаром та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, таємно викрала чуже майно, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», а саме кільце «Джила Йу Той Трейд» в кількості 3-х одиниць кожна з якої вартістю 1 грн. 99 коп., всього на суму 5 грн. 97 коп., шоколад ТМ «Снікерс» вартістю 8 грн. 54 коп., ремінь жіночий марки «Inextenso», в кількості 2-х одиниць, кожна з якої вартістю 79 грн. 04 коп. всього на суму 158 грн. 08 коп., сукня марки «Kiska Kiska», вартістю 199 грн. 90 коп., боксери жіночі марки «Simgemteksil», вартістю 30 грн. 44 коп., всього товару на загальну суму 402 грн. 93 коп., які сховала собі в рюкзак, який був при ній.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу та бажаючи залишити місце вчинення злочину ОСОБА_9 направляючись до виходу з торговельного залу зазначеного магазину, та пройшовши касову зону, не сплачуючи при цьому за вище вказане викрадене майно, однак не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, хоча і виконала всі дії, які вважала необхідним для доведення крадіжки до кінця, так як була затримана при виході з магазину працівниками служби охорони магазину «Ашан-Либідська».

Дії, ОСОБА_9 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15.05.2023 року, за яким ОСОБА_6 визнано невинуватою у пред'явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, скасувати та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор у кримінальному провадженні посилається на те, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як вважає апелянт, вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, ґрунтується на належних та допустимих доказах, здобутих у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, зокрема підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , а також письмовими доказами сторони обвинувачення, а саме: протоколом огляду місця події від 17.08.2016 року; заявою інспектора служби безпеки «Ашан» від 17.08.2016; довідки до акту № 565 від 17.08.2016 року.

Крім цього, прокурор звертає увагу на те, що суд першої інстанції лише перерахував всі докази, які досліджувались в ході судового розгляду кримінального провадження, але без надання їм будь-якої належної оцінки, не навів мотивів з яких вказані докази сторони обвинувачення не прийняті до уваги.

Також, апелянт вважає, що невизнання вини обвинуваченою під час судового слідства, слід розцінювати як спосіб захисту, що має на меті уникнути кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_6 вину визнала, щиро розкаялась, про що було зазначено в обвинувальному акті, та вказано як обставину, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України.

Звертає увагу апелянт і на те, що судом обмежено прокурора у наданні доказів, а саме виклику представника потерпілого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 покази яких, надані під час досудового розслідування, логічно та послідовно узгоджуються із матеріалами кримінального провадження, а також підтверджують винність обвинуваченої ОСОБА_6 .

Таким чином, на думку апелянта, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, що є порушенням принципу змагальності, обмеженням прав сторони обвинувачення, та свідчить про упередженість та необ`єктивність суду.

Отже, за висновком прокурора, суд безпідставно не оцінив належним чином докази обвинувачення, а саме показання свідків та представника потерпілого, хоча повинен був надати оцінку доказам у їх сукупності, а тому вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, є таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

10 жовтня 2023 року, під час апеляційного розгляду, на адресу Київського апеляційного суду надійшло письмове клопотаннявід обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності через сплив строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття у зв'язку з цим кримінального провадження щодо неї; перевіривши матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та доводи сторони захисту, наведені у відповідному клопотанні, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, незважаючи на те, що відповідно до вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх та переконливих, поза розумним сумнівом, доказів винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна та виправдав останню, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою, а також на ту обставину, що обвинувачена ОСОБА_6 під час судового розгляду в суді першої інстанції заперечувала свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, колегія суддів, з огляду на наявність клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, не вбачає достатніх правових підстав для продовження апеляційного розгляду, оскільки закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності є обов`язком, а не правом суду.

Подаючи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, обвинувачена ОСОБА_6 не тільки надала свою згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави, а й наполягала на його невідкладному розгляді, незважаючи на те, що вказана підстава для закриття кримінального провадження не є реабілітуючою.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує вирок і закриває кримінальне провадження.

Згідно з приписами, передбаченими п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як прямо передбачено ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, було вчинено 17 серпня 2016 року.

Тобто з дня вчинення нею зазначеного кримінального правопорушення і до цього часу, враховуючи ту обставину, що вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року не набрав законної сили, минули строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені, як п. 1, так і п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з чим ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, оскільки остання не тільки надала свою згоду на її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а й подала про це відповідне клопотання, яке, відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, має бути розглянуто невідкладно.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення ОСОБА_6 нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття з цих підстав кримінального провадження підлягає задоволенню, оскільки воно ґрунтується на вимогах закону та не суперечить даним, які наявні у матеріалах кримінального провадження № 0008162 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

У зв`язку з цим, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 підлягає залишенню без задоволення, оскільки в даному випадку суд апеляційної інстанції позбавлений можливості приймати будь-які рішення за наслідками її розгляду через наявність клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, яке повинно бути розглянуто невідкладно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 284, 405, 407, 417 та 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , - скасувати, а кримінальне провадження щодо неї за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України - закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв'язку зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності через сплив строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 752/19960/16-к

Номер провадження: 11-кп/824/3899/2023

Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_15

Доповідач - суддя ОСОБА_1