Справа № 204/3950/23
Провадження № 1-кп/204/785/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду кримінальне провадження №0000847, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 жовтня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Березівка, Ємільчинського району, Житомирської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, оператора радіолокаційної станції взводу управління командира дивізіону зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 серпня 2022 року № 2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 96 від 06 квітня 2022 року, ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги 5 реактивного артилерійського взводу 3 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи та зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 192 від 09 липня 2022 року солдата ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги протитанкового взводу роти вогневої підтримки 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , який посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Таким чином, солдат ОСОБА_5 в розумінні вимог ст.ст. 18, 19, 22, 401. диспозиції ст. 408 КК України є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про несення військової служби у час воєнного стану.Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).Відповідно до п. п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 244 від 30 серпня 2022 року солдата ОСОБА_5 направлено на лікування до військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 .30.08.2022 солдат ОСОБА_5 поступив на стаціонарне лікування до військової частини НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , із діагнозом: розлад адаптації у вигляді порушення емоцій і поведінки у вигляді астеноневротичного синдрому з установчою поведінкою, де проходив лікування до 02.09.2022 року. 02 вересня 2022 року солдат ОСОБА_5 усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та ухилитися від військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді номера обслуги протитанкового взводу роти вогневої підтримки 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 03 вересня 2022 року, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин з лікування до військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась у АДРЕСА_2 з військової частини НОМЕР_2 де проходив стаціонарне лікування. Незаконно перебуваючи поза місцем служби, солдат ОСОБА_5 проводив свій час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. Протягом всього часу незаконного перебування за межами військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 усвідомлюючи всю протиправність своїх дій та маючи можливість повернутися на місце служби, останній ніяких заходів для цього не вживав. 17 вересня 2022 року солдат ОСОБА_5 самостійно повернувся до розташування пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення..

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В ході підготовчого судового засідання сторонами надано суду письмову угоду про визнання винуватості від 22 листопада 2023 року, яка була укладена між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , що містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч.5 ст.407 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, зазначеному в обвинувальному акті, щиро розкаюється у вчиненому, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.5 ст.407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.62 КК України, замінити основне покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців на утриманням у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на один рік шість місяців.

Сторони погоджуються на призначення такого покарання, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду між прокурором та обвинуваченим, із захисником, про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення сторін про затвердження угоди, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості ОСОБА_5 може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене покарання.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_5 у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого та міркувань прокурора, захисника в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання обвинуваченим винуватості у його скоєнні.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим, за участі захисника, про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинені кримінального правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 березня 2023 року відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 110,124, 318, 369, 371-374, 468-476 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , від 22 листопада 2023 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.

На підставі ст.62 КК України, призначене ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців замінити на покарання у виді утриманням у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк один рік шість місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк призначеного покарання зарахувати ОСОБА_5 попереднє ув`язнення з 06.03.2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1