ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

особи, щодо якої застосовані

примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8

та за участю представника Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у м.Дніпрі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданою на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2023 року, якою відмовлено у задоволенні заяви представника ДФ "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ " Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" про припинення застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою Красногвардіського райсуду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2023 року було відмовлено у задоволенні поданої заяви представника ДФ "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ " Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" про припинення застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, з огляду на наявні у висновку комісії лікарів-психіатрів цього лікувального закладу за №972 від 12.10.2023 року протиріч щодо стану психічного здоров`я ОСОБА_8 , виставленого йому діагнозу та, відповідно, сумнівів у одужанні ОСОБА_8 на момент його огляду.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність належного підтвердження одужання ОСОБА_8 як підстави для припинення його лікування та направлення у розпорядження слідчих органів для проведення повторної СПЕ

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить про скасування

ухвали суду першої інстанції та задовольнити новою ухвалою заяву лікувального закладу щодо припинення примусових заходів медичного характеру щодо його підзахисного ОСОБА_8 .

Посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у дослідженому судом висновку комісії лікарів-психіатрів № 972 від 12.10.2023 року міститься повний та логічний перелік проведеного щодо ОСОБА_8 лікування; висновки лікарів не протирічать один одному і однозначно свідчать про те, що на момент огляду Гайовий не виявляв ознак раніше встановленого йому діагнозу (гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії) і щодо нього може бути припинене застосування примусових заходів медичного характеру.

Під час апеляційного розгляду:

-захисник ОСОБА_7 та особа, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру,- ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та просили задовольнити заяву представника лікувального закладу щодо припинення застосування примусових заходів медичного характеру;

-прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

-представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ОСОБА_9 підтримав висновки комісії лікарів-психіатрів №972 від 12.10.2023 року, надав додаткові пояснення щодо їх змісту і вважав наявними підстави для припинення щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та представника лікувального закладу, повторно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх із наявними у матеріалах провадження обставинами, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно відповідати критеріям законності (бути ухваленим компетентним судом згідно із нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим діючим КПК України), обґрунтованості (ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 КПК України) та вмотивованим (наведені належні та достатні мотиви та підстави для його ухвалення).

Як убачається із змісту оскаржуваної ухвали, такі вимоги закону судом першої інстанції не виконані.

Відповідно до ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст.95 Кримінального кодексу України та ст.512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність

продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.2 ст.95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру.

Відповідно до вимог діючого КПК та у встановлені законом строки, 17 жовтня 2023 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська була спрямована заява представника ДФ "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ " Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" ОСОБА_9 про припинення застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру( а.п.1).

Підставою для направлення такої заяви є висновок комісії лікарів-психіатрів зазначеного вище закладу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 - за № 972 від 12.10.2023 року ( а.п.3-6), відповідно до якого встановлено наступне:

-24 січня 2023 року ОСОБА_8 спричинив численні ножові поранення своєму батьку, від яких настала смерть потерпілого;

-07.03.2023 року ОСОБА_8 пройшов амбулаторну СПЕ у ДУ "Інститут психіатрії, судово-медичної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України", яка дійшла висновку щодо наявності у ОСОБА_8 ознак гострого поліморфного психотичного розладу (F23.0 за МКХ-10) і неможливості того на момент експертизи за своїм станом усвідомлювати свої дії та керувати ними. Визначити психічний стан ОСОБА_8 на момент вчинення діяння не виявилось можливим;

-28.04.2023 року ОСОБА_8 пройшов повторну комісійну стаціонарну судово-психіатричну експертизу у Дніпровській філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут психіатрії, судово-медичної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України", яка також дійшла аналогічного висновку щодо наявності у ОСОБА_8 ознак гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії, наявність якого позбавляє ОСОБА_8 усвідомлювати усвідомлювати свої дії та керувати ними і неможливість визначення стану ОСОБА_8 під час вчинення інкримінованих йому дій;

- 09.06.2023 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області до ОСОБА_8 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом і з 24.07.2023 року ОСОБА_8 перебуває на лікуванні у Дніпровській філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут психіатрії, судово-медичної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України";

-12.10.2023 року, на підставі висновку комісії №972 ОСОБА_8 визнаний особою, яка потребує припинення застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру, оскільки на момент освідування не виявляє ознак встановленого раніше психічного розладу і може бути переданий у розпорядження судово-слідчих органів для проведення повторної СПЕ ( як було рекомендовано у висновках попередніх експертиз від 07.03.23 № 216та від 28.04.23 №5).

Колегія суддів, дослідивши повторно висновок комісії лікарів №972 від 12.10.2023 року, вислухавши представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ОСОБА_9 , вважає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності у зазначеному вище лікарському висновку протиріч щодо стану психічного здоров`я ОСОБА_8 не відповідають фактичним обставинам, оскільки, у мотивувальній частині ( пп.23,24 та 26) зазначеного висновку викладені анамнез, психічний стан та діагноз ОСОБА_8 , які були встановлені попередніми висновками експертиз, динаміка стану ОСОБА_8 під час лікування та застосовані реабілітаційні програми.

Відповідно до п.27 висновку встановлено, що " на даний час ОСОБА_8 , 1997 року народження, ознак гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії не виявляє", а наявні у нього окремі відхилення є ознаками іншого психічного захворювання. Відповідно, ОСОБА_8 продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом не потребує.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне, діючи на підставі п.4 ч.1 ст.407,п.2 ч.1 ст.409, п.1 ч.1 ст.411 КПК України, скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити заяву представника Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ " Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" ОСОБА_9 та припинити застосування щодо ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.405,407,409,411,418,419,514 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2023 року про відмову у задоволенні заяви про припинення застосування заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву представникаДніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ " Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" ОСОБА_9 та припинити застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4