Провадження №1-кп/523/858/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

23.10.2023 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження №0000389 від 10.05.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Дмитрівка, Комінтернівського району, Одеської області, громадянин України, маючий середню освіту, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.309 ч.2 КК України;

Встановив:

Судом встановлено, що 10.05.2022 у денний час доби (точний час у ході проведення досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 проходячи по одній із вулиць міста Одеса, побачив на землі полімерний пакет з речовиною рослинного походження. Розуміючи те, що в зазначеному пакеті знаходиться наркотичний засіб, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбав, шляхом привласнення знайденого, наркотичний засіб, який поклав до своєї кишені, та почав незаконно зберігати при собі, для особистого вживання без мети збуту.

10.05.2022, в денний період часу, ОСОБА_4 незаконно зберігаючи при собі, переніс придбаний ним наркотичний засіб до будинку

АДРЕСА_3 де був зупинений співробітниками поліції.

Того ж дня, в період часу з 15 год 40 хв. до 15 год 52 хв., співробітниками поліції проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості розташованої біля будинку № 56 по вулиці Генерала Бочарова в м. Одеса, в ході якого виявлено та вилучено 25 полімерний пакетів zip-lock (які були загорнуті у папір та обклеєні липкою стрічкою), які містять наркотичний засіб, обіг якого заборонено

CUMYL-4CN-BINACA, з кількісним вмістом 0,262 г., що згідно таблиці № 1 до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01.08.2000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за № 512/4733 є великим розміром, який ОСОБА_4 , незаконно придбав та незаконно зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

При допиті обвинувачений ОСОБА_4 ., винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України визнав повністю та пояснив суду, 10.05.2022 році у м.Одесі, на ринці «Початок» побачив пакунок замотаний, вирішив його підібрати та розпакувати у місці де не буде людей, відійшов пару метрів та був затриманий співробітниками поліції. При розпаковці у пакеті було 25 пакетиків з речовино рослиного походження "канабісом". У скоєному щиро розкаявся, просив суд, призначити мінімальне покарання.

Отримавши покази обвинуваченого ОСОБА_4 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , за ст. 309 ч. 2 КК України, незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, у великих розмірах.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст. 309 ч.2 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діяння.

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , за формою вини, ступенем тяжкості вчинив тяжкий злочин. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованих йому правопорушень, ОСОБА_4 , усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 25 ч. 2 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами а також ту обставину, що ОСОБА_4 , щиро розкаявся у вчинені кримінального правопорушення, надав суду правдиві покази.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є активне сприяття розкриттю злочину, щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_4 , раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, тяжкі наслідки в результаті скоєння кримінального правопорушення відсутні, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі із застосуванням іспитового терміну.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили слід обрати у вигляді особистого зобовязання.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Цивільні позови не заявлені.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з засудженого на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

за ст. 309 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 ( три) роки .

На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 1 (один) рік, з покладанням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 , - до вступу вироку у законну силу, обрати у вигляді особистого зобовязання.

Процесуальні витрати повязані з проведення експериз в рамках кримінального провадження №0000389 у розмірі 3398 гривень 04 копійки - стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 13.05.2022 скасувати.

Відповідно на ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні: а саме двадцять пять згортків з речовиною рослиного походження упакованого до спеціального пакету PSP 1184897 знищити.

Мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора « Киевстар» з № НОМЕР_2 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апелляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1