УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , представника власників майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0008564 від 09.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.212 ч.3 КК України.

Як вбачається з клопотання, вилучене майно, за вказаною адресою визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні повідомив, що кримінальне провадження, в рамках якого розглядається дане клопотання, звершено, та обвинувальний акт скерований до Приморського районного суду для розгляду по суті, проте, наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на те, що з даного кримінального провадження виділені матеріали в окреме провадження за №0000028, в рамках якого зазначене майно є речовим доказом та має суттєве значення для кримінального провадження, надавши до суду копії відповідних документів.

Представник власників майна заперечував на задоволенні клопотання, посилаючись на завершення досудового розслідування кримінального провадження №0008564 та звернення до суду з обвинувальним актом, а також на відсутність підстав для арешту майна в рамках виділеного кримінального провадження.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора та представника, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Як встановлено під час розгляду клопотання, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008564, в рамках якого прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна, завершено, та обвинувальний акт направлений до Приморського районного суду м. Одеси.

За таких обставин, вирішення вказаного питання про арешт майна в рамках кримінального провадження, досудове розслідування по якому на теперішній час завершено, не знаходиться в компетенції слідчого судді.

Доводи прокурора щодо виділення матеріалів з цього кримінального провадження в окреме провадження, в якому зазначені речі визнані речовими доказами, не можуть бути взяті до уваги, оскільки законом не передбачена можливість вирішувати питання щодо арешту речових доказів, які знаходяться в іншому кримінальному провадженні.

Разом з тим, враховуючи вимоги ст.ст. 172-173 КПК України, відповідно до яких, за результатами розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про задоволення, часткове задоволення або відмову у задоволенні клопотання, також, у разі встановлення, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк для усунення недоліків, вважаю, що в задоволенні клопотання прокурора належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 131, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1