Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-кп/733/113/23
Єдиний унікальний №733/1000/23
Ухвала

Іменем України

04 жовтня 2023 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

та обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000039 від 24 квітня 2023 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ряшки Прилуцького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, одруженого, працюючого єгерем ТОВ СМГ «Вепр» м. Прилуки Чернігівської області, раніше не судимого, в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Ічнянського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ст. 60 Земельного кодексу України, вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Статтею 112 Земельного кодексу України передбачено, що охоронні зони створюються навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів, уздовж ліній електронних комунікаційних мереж, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Статтею 88 Водного кодексу України передбачено, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Відповідно до ст. 89 Водного кодексу України, прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На початку травня місяця 2023 року, у невстановлені досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_4 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, достовірно знаючи, що земельна ділянка у встановленому порядку не надавалася йому у володіння і користування та не передавалася у власність або оренду, тобто за відсутності правочину щодо такої земельної ділянки, в порушення ст. 13 Конституції України, ст.ст. 88-89 Водного кодексу України, ст.ст. 60, 112, 125, 126 Земельного кодексу України, якими передбачений правовий порядок користування землями водного фонду, за допомогою спецтехніки самовільно зайняв (розорав) частину земельної ділянки площею 0,0676 га, яка не надана у власність та користування, а саме прибережну захисну смугу водного об`єкту - річки Смож (Смош) - лівої притоки р. Удай, на якій побудовано водосховище «Щурівське» площею водного дзеркала 72,2 га, яка розташована поблизу земельної ділянки за кадастровим номером :01:000:0060 в с. Щурівка Ічнянської ОТГ, Прилуцького району Чернігівської області, використавши її у подальшому для посіву сільськогосподарської культури (пшениці), чим заподіяв Ічнянській ОТГ Прилуцького району Чернігівської області матеріальну шкоду в розмірі 191 гривня 51 копійка.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні.

28.08.2023 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання трудового колективу ТОВ «СМГ «ВЕПР» про передачу обвинуваченого ОСОБА_4 на поруки трудового колективу, а також про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі. До клопотання додано протокол загальних зборів трудового колективу № 18 від 27.06.2023 року, копію довідки ТОВ «СМГ «ВЕПР» № 19 від 12 вересня 2023 року про те, що ОСОБА_4 працює на посаді єгеря вищевказаного товариства з 08 грудня 2008 року на підставі наказу № 24 від 08 грудня 2008 року.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудового колективу ТОВ «СМГ «ВЕПР», щиро розкаявся. Наслідки закриття кримінального провадження йому відомі.

Представник потерпілого Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 197-1 КК України з передачею його на поруки трудового колективу ТОВ «СМГ «ВЕПР».

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 197-1 КК України з передачею його на поруки трудовому колективу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. У разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений (підсудний) або його родичі, потерпілий, а також прокурор, слідчий чи особа, яка провадить дізнання. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

За класифікацією кримінальних правопорушень у відповідності до вимог ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 197-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до нетяжкого злочину, останній раніше не судимий.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Частиною 3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, відшкодував, перебуває у трудових відносинах з ТОВ «СМГ «ВЕПР», колектив якого просить передати обвинуваченого на поруки, що підтверджується наявним в матеріалах кримінального провадження протоколом загальних зборів трудового колективу № 18 від 27.06.2023 року.

ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 2 ст. 197-1 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції, крім того цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що існують законні підстави для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею ОСОБА_4 на поруки трудового колективу ТОВ «СМГ «ВЕПР».

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 314, 372, 376 КПК України, ст.ст. 12, 44, 47 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання трудового колективу ТОВ «СМГ «ВЕПР» задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 197-1 КК України з передачею його на поруки трудового колективу ТОВ «СМГ «ВЕПР», якщо він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження № 0000039 від 24 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Роз`яснити трудовому колективу ТОВ «СМГ «ВЕПР», що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_4 на поруки він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Ухвалу направити для виконання ТОВ «СМГ «ВЕПР».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Cуддя ОСОБА_1