Справа №127/6515/22
Провадження №1-кп/127/129/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

дослідивши у закритому судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000909 від 03.11.2021, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів. Клопотання мотивоване тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого злочину та кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину. Крім того, ризики які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, зокрема, ОСОБА_4 у разі зміни запобіжного заходу зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи міру покарання, яка може йому загрожувати, оскільки на розгляді Вінницького районного суду Вінницької області та Вінницького міського суду Вінницької області, перебувають інші кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 розгляд яких ще не завершений, також, може незаконно впливати на свідків та потерпілу, здійснювати на них тиск з метою зміни їх показань, оскільки йому відомо місце їх перебування. Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи під вартою здійснює тиск на потерпілу, яка є його донькою, шляхом направлення їй листів з погрозами, розповсюдження про неї неправдивої інформації. Також, обвинувачений може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати розгляду іншим чином. Запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не представляється можливим, адже не буде сприяти виконанню покладених на обвинуваченого обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків судового розгляду, тому просила суд задовольнити подане клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 повідомив, що з вини сторони захисту не було зірвано жодного засідання та не затягується розгляд справи. Ризики зазначені прокурором жодним чином не доведені, а підстави для продовження запобіжного заходу і виді тримання під вартою відсутні. Зокрема, ознайомившись з зібраними в ході досудового розслідування доказами, слід звернути увагу, що підозра, яка пред`явлена ОСОБА_4 є необґрунтованою. Щодо перелічених ризиків слід зауважити, що потерпіла перебуває на даний час за кордоном, тому він не можу на неї здійснювати тиск чи вплив, і взагалі немає такого наміру, наявність інших кримінальних проваджень не є підставою утримувати особу під вартою. Зважаючи на те, що жоден ризик не обґрунтований та не доведений, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за постійним місцем проживання.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував з приводу задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, зазначив, що прокурором було порушено вимоги ст. 184 КПК України, а саме клопотання лише повторюється з попереднього, а відомості зазначені у ньому не відповідають дійсності. Ризики які перераховані прокурором не підтвердженні жодними доказами, наміру впливати на свідків та потерпілу у нього не має. Він вже тривалий час перебуває під вартою, а сторона обвинувачення затягує розгляд кримінального провадження. Також, повідомив про неналежне до себе ставлення. Крім того, зазначив, що жодного наміру переховуватися у нього не має, оскільки він не вчиняв протиправних дій та навпаки, зацікавлений в розгляді даної справи. Тому, просив суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та зобов`язався виконувати всі покладені на нього обов`язки.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши письмове клопотання прокурора та обвинувальний акт, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» відповідно до якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, судом враховується тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотання про обрання та застосування запобіжного заходу, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти статевої недоторканості потерпілої, яка на момент подій була неповнолітньою, за що передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, він знайомий зі свідками, потерпілою, йому відомі обставини кримінального провадження, а тому існують ризики, що обвинувачений, перебуваючи на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що заявлені раніше ризики не зменшились і для їх запобігання, застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу є безпідставним.

Враховуючи наведене, суд вважає, що прокурором доведено, що зазначені вище обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Посилання сторони захисту на певні дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 не є визначальними обставинами, які б давали підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки, такі обставини існували на час застосування та продовження строку запобіжного заходу і на теперішній час не змінилися.

За таких обставин, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 8 Конституції України, ст. ст. 7, 132, 176-178, 183, 197, 199, 370-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, - продовжити на 60 днів, - з 05 лютого 2024 року до 04 квітня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1