Номер провадження: 11-сс/813/1445/23
Справа № 505/2342/23 1-кс/505/1308/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайсуду Одеської обл. від 14.08.2023 якою в межах кримінального провадження № 0000597 від 16.06.2023, відносно

ОСОБА_7 (ОСОБА_7 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Катеринівка Кам`янського р-ну, респ. Молдова, громадянина респ. Молдови, одруженого, із вищою освітою, працюючого контролером служби безпеки Парканського м`ясомолочного комбінату «Благода», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 13.09.2023 із визначенням розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання начальника відділення №2 СВ Подільського РУП ГУНП Одеській обл. та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.09.2023 із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн..

Окрім того, оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою з огляду на такі обставини:

- у відповідності до практики ЄПЛП висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного, окрім того, тяжкість злочину законом визначається як підстава для застосування будь-якого запобіжного заходу, а не лише взяття під вартою;

- заявлені стороною обвинувачення ризики не доведені та нічим не підтверджені;

- ОСОБА_7 не судимий, одружений, має доньку, працевлаштований. Окрім того, відповідно до заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вони надають згоду на проживання їхнього родича ОСОБА_7 в їх будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

- розмір застави є непомірним для підозрюваного, та з огляду на те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 не несе загрози здоров`ю людей та особливої небезпеки застава у мінімальному розмірі буде достатньою для забезпечення належної поведінки підозрюваного;

За таких обставин, захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді від 14.08.2023 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту або зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, із жодними клопотаннями до суду не звертався, водночас, прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_11 направив на адресу апеляційного суду заяву, в якій, посилаючись на значну віддаленість до м. Одеси та зайнятість у іншому судовому засіданні, просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності, проти її задоволення заперечував.

Разом з тим, прокурор ОСОБА_11 також зазначив про те, що під час підготовчого судового засідання у Кодимському райсуді Одеської обл. відносно ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином, з огляду на скорочені строки розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника за відсутності учасників судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на такі обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оскільки захисник не оспорює обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині та констатує, що його підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками - сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, о вчинити інший злочин або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, характером кримінального правопорушення, який направлений на посягання на встановлений порядок перетинання державного кордону в умовах воєнного стану та його обізнаністю про анкетні дані свідків.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 є громадянином іншої держави, а саме респ. Молдова.

Колегія суддів приймає до уваги посилання захисника відносно того, що ОСОБА_7 має місце, де може проживати, раніше не судимий та має міцні соціальні зв`язки, однак зауважує, що такі обставини не зменшують існування вищенаведених ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, з огляду на інші, встановлені судами 1-ої та апеляційної інстанції обставини.

Більш того, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Що стосується посилання захисника відносно зависокого розміру застави, апеляційний суд зауважує, що застава була визначена слідчим суддею в межах, передбачених ст. 182 КПК України.

Водночас, позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

Виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який вчинений із корисливим мотивом, та приходить до висновку про те, що визначений розмір застави є обґрунтованим.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги, що досудове розслідування у вказаному провадженні завершене, обвинувальний акт скеровано до суду для розгляду по суті, відповідно, вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 відноситься до компетенції суду 1-ої інстанції.

Відповідно до приписів п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 183, 370, 403, 405, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Котовського міськрайсуду Одеської обл. від 14.08.2023 якою стосовно ОСОБА_7 (ОСОБА_7 ), підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.09.2023, із визначенням застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4