Єдиний унікальний номер 725/704/22
Номер провадження 1-кс/725/2320/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2023 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря: ОСОБА_2 ,

захисника: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м.Чернівці заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000509 від 16.11.2020 року (725/704/22) відносно обвинувачених: ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 368, ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_10 за ч.3 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

У провадженні судді Першотравневого районного суду м. Чернівці ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000509 від 16.11.2020 року (725/704/22) відносно обвинувачених: ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 368, ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_10 за ч.3 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

27.09.2023 року захисником обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_3 було подано до суду заяву про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

В обґрунтування відводу посилався на те, що під час судового слідства стороною захисту захисником ОСОБА_3 заявлено обґрунтоване клопотання про виклик у судове засідання та допит у якості свідків оперуповноваженого ВБКОЗ УСБУ у Чернівецькій області ОСОБА_11 та старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_12 , необхідність їх допиту є саме до дослідження письмових доказів у справі. Судом задоволено таке клопотання. Проте в подальшому, незважаючи на заперечення сторони захисту, головуючий суддя ОСОБА_6 змінив порядок дослідження доказів та розпочав дослідження письмових доказів у справі.

Вважає, що цими діями сторона захисту позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права в межах принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, оскільки викликані свідки мали надати пояснення з приводу походження окремих доказів у справі, їх допустимості та законності.

В подальшому, під час дослідження письмових доказів, а саме 14.11.2022 року, захисник ОСОБА_3 , заявив клопотання про в порядку ст. 89 КПК України про визнання доказів недопустимими та припинення їх дослідження на стадії судового розгляду в силу їх очевидної недопустимості на підставі рішення Конституційного Суду України № 12-рп/2011 від 20.10.2011 та інших доводів. Клопотання одностайно підтримане усіма представниками сторони захисту.

Суддя ОСОБА_6 без виходу до нарадчої кімнати протокольно відмовив у клопотанні, мотивуючи його передчасним оголошенням, та продовжив дослідження очевидно недопустимих доказів.

У подальшому, реагуючи на наміри суду та прокурора провести дослідження очевидно недопустимого доказу, захисник ОСОБА_3 повторно заявив мотивоване клопотання про припинення дослідження цих доказів. Очевидна недопустимість доказів обґрунтована ст.ст. 87, 89 КПК України, рішеннями Верховного Суду та Конституційного Суду України.

Головуючий суддя без належного розгляду, в усному порядку відмовив у задоволенні оголошеного клопотання.

Таким чином, вважає, що суддя ОСОБА_6 не приймає до уваги та залишає без відповідного реагування неодноразові клопотання сторони захисту щодо розгляду даного провадження. Вказане на його думку свідчить про упереджене ставлення судді ОСОБА_6 до даної справи та сторони захисту.

Враховуючи викладені обставини вважає, що існують обґрунтовані сумніви у неупередженості судді та підстав для його відводу.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 подану заяву підтримав з підстав викладених у ній.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали заявлений відвід.

Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялись про дату, час та місце проведення судового засідання.

Суд дослідивши подану заяву про відвід, заслухавши присутніх учасників процесу приходить до наступних висновків.

Згідно до частини 1, 2-3 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Відповідно до ч. 5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями статей 75-76 КПК України, передбачені підстави для відводу судді.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Газета Україна-Центр проти України" від 15 липня 2010 року Судом було зазначено, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви, щодо його безсторонності. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, - правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість.

Аналогічну позиція ЄСПЛ висловлено у рішенні по справі «Білуха проти України» у якому зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Отже з наведених статей можна прийти до висновку, що саме головуючий суддя з урахуванням думки сторін визначає обсяг і встановлює порядок дослідження доказів.

Крім того враховуючи обставини під час судового розгляду Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає можливість зміни обсягу і порядку дослідження доказів.

Щодо доводів стосовно розгляду суддею клопотання про недопустимість доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Водночас частина 2 ст. 89 КПК України визначає, що у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Визначення, поняття належності та допустимості доказів регулюється Главою 4 КПК України.

З огляду на викладене Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає виходу суду до нарадчої кімнати для вирішення клопотань про допустимості доказів, оскільки їх допустимість суд вирішує під час їх оцінки при ухваленні кінцевого рішення у справі.

Більш того суд звертає увагу, що сторона захисту просила суд визнати наведені у клопотаннях докази недопустимими, а не очевидно недопустимими, а тому їх дослідження не може вважатись порушенням прав сторони захисту та як наслідок свідчити про упередженість судді.

Отже вирішуючи питання з приводу заявленого відводу суд вважає доводи заявника безпідставними, оскільки наведене не може свідчити про будь яку особисту зацікавленість або упередженість судді та як наслідок викликати у стороннього спостерігача сумніви у неупередженості судді та наявності прямої чи побічної заінтересованості судді у результаті розгляду даного конкретного провадження.

Враховуючи викладене суд вважає, що відсутні будь-які об`єктивні та обґрунтовані підстави для задоволення заяви про відвід судді Першотравневого районного суду м. Чернівці ОСОБА_6 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000509 від 16.11.2020 року (725/704/22) відносно обвинувачених: ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 368, ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_10 за ч.3 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1 .