Справа № 947/8726/23
Провадження № 1-кс/947/1575/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджено керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження № 0000001 від 04.01.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фурманівка Кілійського району Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, тимчасово не працюючого, на момент інкримінованого злочину проходячого військову службу за контрактом на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_5 органом досудового розслідування підозрюється у тому, що він діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хв. 24 лютого 2022 року, термін дії якого неодноразово продовжувався та діє на даний час, у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, у порушення вимог ст.ст. 1, 8 Конституції України; ст.ст. 1,2 Закону України «Про державний кордон України»; ст. ст. 2, 6 Закону України «Про прикордонний контроль»; ст. З Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»; ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, службовою особою, діючи як виконавець, у складі організованої групи на чолі з ОСОБА_8 , виконавцями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діяльність якої полягала у організації та незаконному переправленні осіб через державний кордон України, діючи відповідно заздалегідь розробленого плану ОСОБА_8 , за вказівкою останнього, через ОСОБА_10 , 03.03.2022 року приблизно о 11 год. 00 хв., перебуваючи у відділі прикордонної служби «Старокозаче», що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород - Дністровський район на відстані 6 кілометрів від села Старокозаче, на автошляху Р-72, за допомогою засобів телефонного зв`язку, від останнього з номеру телефону НОМЕР_1 через інтернет месенджер «WhatsApp» отримав фотографії автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI д.н.з. НОМЕР_2 , військово-облікових документів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та повідомлення про їх незаконний намір перетину державного кордону України.

Після чого, 03.03.2022 року у період часу з 14:36 год. по 14:39 год., після прибуття до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород - Дністровський район на відстані 6 кілометрів від села Старокозаче, на автошляху Р-72, громадян ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на автомобілі MERCEDES- BENZ VITO 115 CDI д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням, виконавця організованої злочинної групи, громадянина ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , діючим як виконавець, без належної перевірки документів - «Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_11 серії НОМЕР_3 , видане ІНФОРМАЦІЯ_4 09.02.2023 року із зазначенням зняття останнього з військового обліку за станом здоров`я» та «Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_12 серії НОМЕР_4 видане ІНФОРМАЦІЯ_4 29.11.2022 року із зазначенням зняття останнього з військового обліку за станом здоров`я», з використанням службового становища, здійснив незаконне оформлення та пропуск через державний кордон України громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на автомобілі MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом внесення відповідних відомостей до інтегрованої інформаційно-телекоммунікаційної системи ДПСУ «Гарт». Таким чином, сторона обвинувачення зазначає про те, що ОСОБА_5 , 03.03.2022 року у період часу з 14:36 год. по 14:39 год., шляхом усунення перешкод, сприяв у незаконному переправленні через державний кордон України громадян ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Після вищевказаних дій всі залучені до протиправної діяльності особи, як зазначає орган сторона обвинувачення, розподілили, невстановлену в ході досудового розслідування суму грошових коштів, але не менше ніж 17 000 грн. шляхом здійснення особистої передачі готівки та банківських переказів.

Також, ОСОБА_5 , як зазначає слідчий, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи як виконавець, у складі організованої групи на чолі з ОСОБА_8 , виконавцями ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діяльність якої полягала у організації та незаконному переправленні осіб через державний кордон України, діючи відповідно заздалегідь розробленого плану ОСОБА_8 , за вказівкою останнього, через ОСОБА_10 , діючи повторно, у порушення вимог ст.ст. 1, 8 Конституції України; ст.ст. 1,2 Закону України «Про державний кордон України»; ст. ст. 2, 6 Закону України «Про прикордонний контроль»; ст. З Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»; ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, службовою особою, діючи як виконавець, 07.03.2022 приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород - Дністровський район на відстані 6 кілометрів від села Старокозаче, на автошляху Р-72, через ОСОБА_10 , за допомогою засобів телефонного зв`язку, від останнього з номеру телефону НОМЕР_1 через інтернет месенджер «WhatsApp» отримав фотографії автомобіля BMW 330I, д.н.з. НОМЕР_5 , військово-облікових документів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та повідомлення про їх незаконний намір перетину державного кордону України.

Після чого, 07.03.2022 року у період часу з 18:27 по 18:28, після прибуття до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород - Дністровський район на відстані 6 кілометрів від села Старокозаче, на автошляху Р-72, громадян ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , на автомобілі BMW 330I, д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням, організатора злочинної групи, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , діючим як виконавець, без належної перевірки документів - «Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_6 видане ІНФОРМАЦІЯ_4 13.02.2023 року із зазначенням зняття останнього з військового обліку за станом здоров`я» та «Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_14 видане ІНФОРМАЦІЯ_4 08.02.2023 із зазначенням зняття останнього з військового обліку за станом здоров`я», з використанням службового становища, здійснив оформлення та пропуск через державний кордон України громадян ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на автомобілі BMW 330I д.н.з. НОМЕР_5 , шляхом внесення відповідних відомостей до інтегрованої інформаційно-телекоммунікаційної системи ДПСУ «Гарт».

Таким чином, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_5 07.03.2022 року у період часу з 18:27 по 18:28, шляхом усунення перешкод, сприяв у незаконному переправленні через державний кордон України громадян ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Також, сторона обвинувачення зазначає про те, що після вищевказаних дій всі залучені до протиправної діяльності особи розподілили невстановлену в ході досудового розслідування суму грошових коштів, але не менше ніж 12 500 грн. шляхом здійснення особистої передачі готівки та банківських переказів.

За вказаних обставин 26.01.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню шляхом усунення перешкод, вчинене службовою особою з використанням службового становища щодо кількох осіб, повторно, організованою групою, з корисливих мотивів.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому необхідно застосувати вказаний запобіжний захід.

У судовому засіданні -

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ризики прокурор жодним чином не довів, вони є лише його припущенням. ЇЇ підзахисний одружений має на утриманні малолітню дитину, з пред`явленою підозрою погоджується та співпрацює за слідством. Враховуючи вказані обставини просила відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Підозрюваний зазначив, що він з пред`явленою підозрою погоджується, не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та співпрацює зі слідством. Просив не застосовувати запобіжний захід.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників судового процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 26.01.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню шляхом усунення перешкод, вчинене службовою особою з використанням службового становища щодо кількох осіб, повторно, організованою групою, з корисливих мотивів.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 підтверджується матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії передбаченої ст. 264 КПК України від 13.03.2023 року; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії передбаченої ст. 264 КПК України від 13.03.2023 року; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії передбаченої ст. 264 КПК України від 13.03.2023 року; протоколом про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - «Зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» від 23.03.2023 року; протоколом про хід та результати проведення за негласної слідчої (розшукової) дії - «Зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» від 23.03.2023 року; інформацією наданою з головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ; інформацією наданої з ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом огляду інформації від 30.08.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 25.09.2023 року; протоколом огляду від 23.01.2023 року.

Зважаючи на надані слідчому судді матеріали, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту на тому, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні того чи іншого злочину, а лише на підставі долучених до клопотання матеріалів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення особою злочину.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також, при встановленні даного ризику, слідчий суддя виходить з того, що наразі ОСОБА_5 підозрюється в сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України, а також є колишнім інспектором прикордонної служби, що може бути фактором, який сприятиме останньому у залишенні території України та переховуванні від органу досудового розслідування та суду.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається на наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження, оскільки стороною обвинувачення не зазначено, які речі чи документи може знищити підозрюваний ОСОБА_5 та як вбачається з матеріалів клопотання усі речі та документи вже було вилучено стороною обвинувачення.

Окрім цього, сторона обвинувачення зазначає про те, що наразі існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_5 на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Проте, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 з пред`явленою йому підозрою повністю погоджується та співпрацює зі слідством, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність вказаного ризику в рамках кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та буде здатним запобігти ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 , встановленому під час розгляду клопотання.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджено керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження № 0000001 від 04.01.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 26.03.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:

-прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

-не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1