СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000911 від 21.12.2022,-

ВСТАНОВИВ:

1. Вимоги клопотання.

1.1. Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням у порядку ст. 174 КПК України, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2023 року та повернути майно.

1.2. В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2023 року клопотання заступника начальника відділу нагляду додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000911 від 21 грудня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110-2 КК України, - задоволено та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, яке було тимчасово вилучено 20 квітня 2023 року під час обшуку у приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 .

1.3. Вважає, що арешт майна накладений необґрунтовано та відпала потреба в застосуванні цього заходу.

2. Рух справи.

2.1. 20.07.2023 клопотання надійшло до Солом`янського районного суду міста Києва.

2.2. 24.07.2023 клопотання передано безпосередньо до слідчого судді ОСОБА_1 .

2.3. 31.07.2023 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання судової повістки учасниками.

2.4. 31.08.2023 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з неявкою учасників.

2.5. У судове засідання, призначене на 16.10.2023, учасники знову не з`явились. Від представника власника майна надійшло клопотання про розгляд справи без участі.

3. Правове обґрунтування.

3.1. Конституція України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41).

3.2. У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

3.3. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі наведеної вище статті 1 Першого протоколу.

3.4. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series A N 52).

3.5. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

3.6. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України (ч.1 ст.16 КПК України).

3.7. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

3.8. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

3.9. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

3.10. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

3.11. Згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

3.12. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч. 2 ст. 22 КПК України).

3.13. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

4. Встановлені судом обставини та оцінка доказів.

4.1. Судовим розглядом встановлено, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2023 року клопотання заступника начальника відділу нагляду додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000911 від 21 грудня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110-2 КК України задоволено та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, яке було тимчасово вилучено 20 квітня 2023 року під час обшуку у приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 .

4.2. Як вбачається з клопотання адвоката, арешт , на його думку, накладений необґрунтовано та взагалі відпала потреба у такому арешті на теперішній час, оскільки вилучення та накладення арешту на майно є нерозумним, не співмірним та не відповідає завданням кримінального провадження з огляду на відсутність зазначенні в ухвалі ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

4.3. В свою чергу, доводи про те, що накладення арешту є нерозумним, не співмірним та не відповідає завданням кримінального провадження - не доведено, враховуючи положення ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

4.4. Саме на представника, у силу положень ст. 22 КПК України, покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються у клопотанні про скасування арешту майна. Свій обов`язок представник не виконав, обставини не довів.

4.5. На підставі викладеного, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи адвоката не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду клопотання у порядку ст. 174 КПК України, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

4.6. Суд за клопотанням представника витребував відповідні матеріали клопотання про накладення арешту на майно. Проте, слідчий суддя не може виступати як суд апеляційної інстанції та перевіряти відповідну ухвалу про накладення арешту на майно з підстав її законності та обгрунтованості, виключно з підстав наявності обгрунтованості накладення арешту на майно та необхідності подальшого перебування майна під арештом. Однак відсутність власника майна та/або його представника унеможливило заслуховування відповідних доводів.

4.7. Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 20.10.2023