Справа № 133/462/22
Провадження №1-кп/149/29/24
Номер рядка звіту 11
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

13.02.2024 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 , її захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0001317 від 26.12.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Заозерне Новотроіцького району Херсонської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 в ніч з 24 на 25 грудня 2021 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в житловій кімнаті буд. АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 , що супроводжувалась образами в бік один одного, в ході чого ОСОБА_7 взявши в руки ніж, нанесла ним декілька ударів по обличчю ОСОБА_9 . Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті останньому, ОСОБА_7 взяла в будинку сокиру та, повернувшись до спальної кімнати, підійшла до ліжка, на якому лежав ОСОБА_9 . Так, діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, нанесла зазначеною сокирою 12 ударів в область голови ОСОБА_9 , спричинивши тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події.

Відповідно до висновку експерта № 172 від 09.01.2022, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено такі ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма - дві рублених рани в ділянці волосистої частини голови справа (права скронево-тім`яна ділянки) з утворенням вдавлених скалкових переломів з подальшим пошкодженням твердої мозкової оболонки та речовини головного мозку в ділянці правих скроневої та тім`яної часток, субдуральний та субарахноїдальні крововиливи, десять рублених ран в ділянці обличчя справа з ушкодженням правої вушної раковини та проникненням у праву гайморову пазуху верхньої щелепи, одна різана рана в ділянці внутрішнього кінця правої брови та вісім різаних ран в ділянці лівої половини обличчя (лобова ділянка зліва та ліва скронева ділянки), непроникаюча у черевну порожнину колото-різана рана передньої черевної стінки справа, сім саден в ділянці передньої поверхні грудної клітки, садно на задній поверхні правого ліктьового суглобу, три садна на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, два садна та синець на тильній поверхні правої кисті, чотири садна в ділянці правої лопатки, два садна в поперековій ділянці справа.

Рани в ділянці волосистої частини голови справа та обличчя справа, виникли від не менш, як дванадцятикратної травмуючої дії (зі значною силою) предмета (предметів) з рубаючими властивостями (сокира тощо), різані рани - від травматичної дії предмета (предметів) з ріжучими властивостями (лезо ножа тощо), непроникаюча колото-різана рана в ділянці передньої А») черевної стінки справа - від травматичної дії колюче-ріжучого предмета (клинок ножа тощо), садна та синець - від травматичної - дії (удари) тупих твердих предметів, індивідуальних особливостей не відображено.

Смерть гр-на ОСОБА_9 настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді проникаючих поранень волосистої V частини голови в правій скронево-тім`яній ділянці, вдавлених скалкових переломів склепіння черепа та головного мозку. Вказана відкрита черепно-мозкова травма є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя в момент її заподіяння (п.2.1.3. п.п. а, б, в) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95).

Між відкритою черепно-мозковою травмою та смертю гр-на ОСОБА_9 є прямий причинний зв`язок.

Рана в ділянці передньої черевної стінки справа, садна та синець мають ознаки легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Вказані ушкодження в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 не стоять.

Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ на час проведення експертизи трупа ОСОБА_9 , ушкодження, виявлені при експертизі, смерть останнього, могли настати в нічний проміжок часу з 24.12.2021 на 25.12.2021.

При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,5 проміле, що відповідно орієнтовній таблиці, може вказувати на середню ступінь алкогольного сп`яніння померлого перед настанням смерті

Після отримання відкритої черепно-мозкової травми смерть настала через певний проміжок часу (хвилини), вірогідність виконувати певні активні дії в цей час ОСОБА_9 малоймовірна.

В подальшому ОСОБА_7 після вчинення нею умисного вбивства ОСОБА_9 , не бажаючи бути викритою, зникла з місця події.

Таким чином, ОСОБА_7 , з врахуванням зміненого прокурором обвинувачення, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

У кримінальному провадженні потерпілою до обвинуваченої пред`явлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнала та повідомила суду, що ввечері 24.12.2021 приблизно о 15:30 пішла до тітки ОСОБА_9 , щоб пофарбувати її. Десь за годину вона повернулася додому ( АДРЕСА_2 ), оскільки погано себе почувала, і чекала чоловіка. Близько 17:30 год. додому прийшов ОСОБА_9 і запропонував повернутися до його тітки повечеряти, що вони і зробили. В гостях вони спільно вживали алкоголь, і близько 20:00 год. повернулися додому, де ОСОБА_7 відпочивала, а ОСОБА_9 порався по господарству.

Близько 21:00 год. чоловік запропонував піти в магазин і купити вина, однак ОСОБА_7 домовилась піти замість нього. В магазині вона купила вино, а згодом побачила ОСОБА_9 , який також ішов за нею. Вони викликали таксі і з магазину поїхали додому, де продовжили вживати вино, і згодом ОСОБА_7 заснула в будинку, і прокинулася вже близько 00:00 год. ОСОБА_9 на той час у будинку вона не побачила, покликала його, але він не прийшов. Тоді вона знову заснула на дивані біля стіни, а коли прокинулася близько 01:30 год., то на підлозі біля дивану побачила тіло ОСОБА_9 в крові, а поруч з тілом ніж і руків`я сокири. ОСОБА_7 нічого не чула і не знає, хто міг вбити її чоловіка. Зрозумівши, що ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, несумісні з життям, ОСОБА_7 перебувала у шоковому стані, хвилювалася за те, що якщо викличе поліцію, то в будинку почнеться метушня, його опечатають, тому вирішила поїхати з будинку до Вінниці, обміркувати те, що відбулося, зачекати, поки труп знайде поліція і проведе всі необхідні дії і в подальшому піти на допит, щоб розповісти, що сталося, можливо зрозуміти, хто міг таке зробити з її чоловіком. В будинку ОСОБА_7 зібрала речі, викликала таксі, і приблизно о 04:00 год. поїхала у Вінницю, де орендувала житло, а в подальшому була затримана співробітниками поліції.

Щодо мотивів такої поведінки пояснила, що хвилювалася з приводу виявленого тіла ОСОБА_9 , не хотіла бути присутня при огляді будинку поліцейськими, сподівалася, що вони і без неї на місці події зберуть всі необхідні докази і знайдуть винного. Шкодує про те, що через виїзд з місця події та неповідомлення поліції про загибель чоловіка саме її звинувачують у вбивстві, хоча жодних доказів цього не надано, а причетність інших осіб слідство взагалі не розглядало. З ОСОБА_9 вони спільно проживали багато років, будували спільні плани на майбутнє, любили один одного, він про неї дбав і повністю забезпечував. Вони дійшли спільної згоди, що вона не буде працювати, а займатиметься побутом, і з цього приводу суперечок вони не мали. ОСОБА_9 часто мав конфлікти з іншими людьми, запрошував знайомих додому спільно вживати алкоголь, до нього часто приходили співробітники поліції з приводу його протиправної поведінки, однак відносно ОСОБА_7 ніяких протиправних дій він не вчиняв.

Цивільний позов ОСОБА_7 не визнала з мотивів невинуватості у вчиненні злочину.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_9 був її сином. Він співмешкав з ОСОБА_7 приблизно 6 років. 24.12.2021 ОСОБА_9 отримав зарплату і зателефонував матері запитати, чи потрібні їй гроші. Пізніше того ж вечора ОСОБА_10 разом з ОСОБА_7 зайшли до сестри, а від неї пішли до себе додому, тому що потрібно було топити піч. Приблизно о 21:30 год. син зателефонував ОСОБА_10 і сказав, що вони вже лягають спати. На наступний день син не відповідав на дзвінки матері, тому вона подзвонила сестрі і попросила перевірити, що сталося. Після чого рідна сестра потерпілої - ОСОБА_11 пішла до будинку, де проживали ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , де і 25.12.2021 виявили тіло останнього. Потерпіла неодноразово протягом дня телефонувала ОСОБА_7 на мобільний телефон, але та не відповідала. Також потерпіла повідомила, що ОСОБА_7 забрала з будинку речі і поїхала в м. Вінницю. Щодо стосунків обвинуваченої з її сином повідомила, що ОСОБА_9 дуже любив ОСОБА_7 , повністю її забезпечував, адже вона не працювала і не мала такого наміру, не працювала також і по господарству, вживала алкоголь. Потерпіла вважає, що її сина вбила саме ОСОБА_7 , просила призначити їй суворе покарання.

У судовому засіданні цивільний позивач позов підтримала, просила його задовольнити.

Вирішуючи питання, передбачені ч. 1 ст. 368 КПК України, суд керується таким.

Завданнями кримінального провадження згідно зі ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Доказ визнається допустимим (ст. 86 КПК України), якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_8 у ході судового розгляду заявив клопотання про визнання ряду доказів, наданих стороною обвинувачення, недопустимими. Суд надав доводам учасників з порушеного питання наступну оцінку.

Стороною обвинувачення надано суду протокол про результати аудіо, відео контролю місця, а саме камери ІТТ №1 ГУНП у Вінницькій області від 14.03.2022 року, зі змісту якого вбачається, що старшим оперуповноваженим в ОВС УКР ГУНП у Вінницькій області в ході виконання доручення слідчого від 14.01.2022 року за матеріалами кримінального провадження №0001317 на підставі ухвали (постанови) слідчого судді Апеляційного суду Вінницької області про дозвіл на проведення НСРД (аудіо та відео контролю місця) проведено захід відносно ОСОБА_7 . Протокол містить відповідний гриф «Розсекречено». Відповідно до листа Вінницького апеляційного суду від 12.05.2023 року №33/3/2023 ЕП-366/23-вих, станом на 24.02.2022 року на зберіганні в РСВ суду перебували матеріали за результатами розгляду клопотань в порядку глави 21 КПК України, які у зв`язку з загрозою захоплення в умовах воєнного стану на підставі наказу в.о. голови суду від 24.02.2022 №19/02-03 були разом з іншими матеріалами знищені. За даними автоматизованої системи суду клопотання, зареєстроване 13.01.2022 року №0-63т, було розглянуто слідчим суддею та задоволене, однак, ураховуючи порядок роботи РСВ, надати копії відповідних матеріалів неможливо, а примірник ухвали було знищено.

Сторона захисту у своєму клопотанні посилається на те, що оскільки матеріали проведення відповідної НСРД не були відкриті їй в порядку ст. 290 КПК України, внаслідок такого порушення вони є недопустимими в розумінні ст. 86 КПК України, а суд не може брати результати такої НСРД до уваги при ухваленні рішення. Прокурор проти цього заперечила, вказавши, що стороною обвинувачення вжито всіх можливих заходів для відкриття матеріалів, пов`язаних із проведенням НСРД, стороні захисту, а неможливість повного відкриття матеріалів у зв`язку з їх знищенням в умовах запровадження воєнного стану, свідчить про добросовісність дій сторони обвинувачення та відсутність підстав для визнання відповідного доказу недопустимим. При цьому сторони кримінального провадження не заперечують, що матеріали, які стали підставою для проведення НСРД відносно ОСОБА_7 , не були відкриті в порядку ст. 290 КПК України (крім протоколу за результатами НСРД), що підтверджується також протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 21.03.2022 року, підписаним ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_8 .

Суд, оцінивши доводи і заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених КПК України. Негласні слідчі (розшукові) дії (до яких належить, зокрема, аудіо-, відеоконтроль особи) проводяться у випадках, якщо відомості про кримінальне правопорушення та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб (ст. 246 КПК України).

Негласні слідчі (розшукові) дії мають винятковий характер, тобто можуть здійснюватися лише за наявності низки обов`язкових підстав. Для оцінки доказів, отриманих в результаті НСРД, необхідно дослідити процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД. Процесуальні документи про дозвіл на проведення НСРД повинні бути взяті до уваги судом, який розглядає справу, оскільки без з`ясування їх змісту неможливо прийняти рішення про допустимість доказів, отриманих в результаті проведення НСРД.

Велика Палата Верховного Суду 16.10.2019 у справі № 640/6847/15-к вказала, що суд має детально вивчати ситуації, коли процесуальні документи щодо проведених НСРД не були повністю розкриті стороні захисту на етапі завершення досудового розслідування. За таких обставин поряд з перевіркою дотримання умов наданого дозволу на проведення НСРД суд повинен з`ясувати причини, які перешкодили прокурору відкрити їх на більш ранній стадії. Якщо сторона обвинувачення не вживала необхідних і своєчасних заходів, спрямованих на розсекречення матеріалів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД і яких немає в її розпорядженні, то в такому випадку має місце порушення норм ст. 290 КПК України.

Колегія суддів, ураховуючи встановлені обставини, дійшла висновку, що за обставин даної справи, хоча стороною обвинувачення і вживалися заходи щодо ознайомлення сторони захисту із матеріалами, які стосуються проведення НСРД, і відсутні підстави вважати, що сторона обвинувачення у цій частині діяла недобросовісно, такі матеріали у будь-якому випадку не могли б бути надані для ознайомлення у зв`язку з їх знищенням через загрозу захоплення в умовах воєнного стану, та, як наслідок, не були надані також суду при розгляді кримінального провадження. Відтак суд позбавлений можливості оцінити усю сукупність процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, а за таких обставин не може посилатися на результати такої НСРД при ухваленні рішення.

Суд, ураховуючи принцип безпосередності дослідження доказів та презумпцію тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на користь обвинуваченої, дійшов висновку, що протокол про результати аудіо, відео контролю місця, а саме камери ІТТ №1 ГУНП у Вінницькій області від 14.03.2022 року, за відсутності інших матеріалів, що стали підставою для проведення відповідної НРСД, є недопустимим доказом в розумінні п. 1 ч. 2. ст. 87 КПК України, оскільки здобутий завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинуваченої, що не може бути усунуто у спосіб, передбачений КПК України, зокрема і на стадії судового розгляду. Посилання прокурора на те, що в умовах воєнного стану положення щодо недопустимості доказів застосовуються з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 КПК України суд відхиляє, оскільки будь-яких особливостей, які б стосувалися встановлених судом обставин, ст. 615 КПК України не містить. Відтак протокол від 14.03.2022 не може бути взятий судом до уваги при ухваленні рішення, а доводи захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_8 в цій частині суд визнає обґрунтованими.

Крім того, сторона захисту заявила клопотання про визнання недопустимим доказом довідки хронометражу гр-ки ОСОБА_7 в період часу 17 год. 24.12.2021 по 04:08 год. 25.12.2021, яка є матеріалом виконання доручення від 29.12.2021 у кримінальному провадженні №0001317 від 26.12.2021, оскільки вказаний документ отриманий у позапроцесуальний спосіб, всупереч установленому КПК України порядку. Прокурор проти задоволення вказаного клопотання заперечила.

Суд при вирішенні заявленого клопотання керується тим, що відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Положення ч. 3 ст. 87 КПК України передбачають, що недопустимими є докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

За змістом ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів, і цей перелік є вичерпним. За визначенням, що містить ст. 90 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них вказаних відомостей, можуть належати: 1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані) (в редакції Закону, чинній на час ухвалення рішення); 2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; 3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії; 4) висновки ревізій та акти перевірок.

Матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за умови відповідності вимогам статті 90 КПК України, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази. Разом з тим, вказаний Закон передбачає, що матеріали оперативно-розшукової діяльності відповідно до ст. 10 вказаного Закону використовуються для отримання фактичних даних, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні. Суд, враховуючи вказані раніше вимоги КПК України, а також зважаючи на те, що зі змісту наданої довідки неможливо встановити особу, яка її склала, процесуальне джерело інформації, що в ній міститься, вважає, що така довідка не відповідає критеріям допустимості доказу у кримінальному провадженні, відтак не може бути врахована судом при ухваленні рішення. Отже, на думку колегії суддів, такі матеріали не є доказами в розумінні КПК України самі по собі, а тому доводи сторони захисту щодо досліджуваного питання є обґрунтованими. Заперечення прокурора вказаних висновків суду не спростовують.

Що ж стосується визнання недопустимим доказом Аналітичної довідки про опрацювання номерної інформації №149/1802-2022 від 17.03.2022, суд вважає, що вказана довідка складена на виконання доручення слідчого від 23.02.2022 на підставі відомостей, отриманих на виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів (даних стільникових операторів зв`язку), відтак відсутні підстави вважати, що при її отриманні було допущено істотне порушення гарантованих КПК України прав обвинуваченої, тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Крім того, сторона захисту заявила клопотання про визнання недопустимими доказів, отриманих внаслідок вилучення інформації (фотографій) з особистого мобільного телефону ОСОБА_7 (протоколу огляду документів від 23.02.2022, висновку експерта № СЕ-19/1102-22/7-КТ від 25.01.2022), оскільки сторона захисту вважає, що здійснення таких процесуальних дій потребує попереднього дозволу суду, який не було отримано. Суд вважає такі посилання сторони захисту безпідставними і помилковими, оскільки мобільний телефон було вилучено і визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а отримані при його дослідженні відомості зафіксовано у спосіб, передбачений КПК України. Дійсно, частинами 1, 2 статті 14 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, інших форм спілкування, а розкриття інформації можливе лише на підставі відповідної ухвали слідчого судді про доступ до речей та документів або ж в порядку зняття інформації з електронних інформаційних систем. Однак, за загальним правилом, передбаченим ч.2 ст.264 КПК України, не потребує дозволу слідчого судді для здобуття відомостей з електронних інформаційних систем або її частини, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Оскільки з матеріалів кримінального провадження не встановлено порушення вказаних норм КПК України, суд вважає, що підстав для визнання таких доказів недопустимими, не встановлено.

Крім того, суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що до вказаних правовідносин підлягають застосуванню приписи ч. 1 ст. 264 КПК України, оскільки, на думку адвоката, при досліджені мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_7 , мало місце втручання у її приватне листування. Як вже зазначалося судом, не потребує дозволу слідчого судді здобуття відомостей з електронних інформаційних систем або її частини, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. В судовому засіданні ОСОБА_7 не змогла точно відповісти, чи встановлювала вона для доступу на свій телефон пароль захисту. Водночас, зі змісту висновку експерта від 25.01.2022 №СЕ-19/102-22/71-КТ (т. 2 а.с. 166-171), попередженого про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, вбачається, що після ввімкнення телефону було встановлено, що дата і час на ньому відповідають дійсності, дослідження проводилося, зокрема, шляхом візуального перегляду.

З огляду на вказане, а також на те, що сам телефон було вилучено у ОСОБА_7 при її затриманні в порядку ст. 208 КПК України без зауважень, поміщено до спец пакету «Національної поліції України», а в подальшому визнано речовими доказами, на які накладено арешт, суд вважає, що і проведені експертні дослідження, і здобута в ході експертизи інформація, яка в подальшому була зафіксована на матеріальних носіях та досліджена (постанова про визнання документів речовим доказом від 23.02.2022, протокол огляду документів від 23.02.2022), вказані докази отримані у спосіб, передбачений КПК України, і відсутні підстави вважати їх недопустимими.

Що стосується дослідження телефону Nokia 1280 RM 647, то з матеріалів справи вбачається, що вказаний телефон був вилучений на місці події і належав загиблому ОСОБА_9 , тому немає підстав вважати, що при проведенні його експертного дослідження (висновок експерта від 17.01.2022 №СЕ-19/102-22/85-КТ) істотно порушено права та інтереси обвинуваченої у кримінальному провадженні, гарантовані ч. 1 ст. 264 КПК України.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в процесі судового розгляду, зокрема такими.

Витягом з ЄРДР ( т. 2, а.с. 123), відповідно до якого 26.12.2021 до ЄРДР за №0001317 були внесені відомості за ч. 1 ст. 115 КК України.

Рапортом зареєстрованим 25.12.2021 за № 8813 (т. 2, а.с. 124-125), відповідно до якого службою 102 було зафіксовано повідомлення, що надійшло 25.12.2021 о 20:47 год. про те, що 25.12.2021 о 20:47 год. за адресою: м. Козятин, вул. Матросова, 24 виявили труп ОСОБА_9 .

Протоколом огляду місця події від 26.12.2021 з ілюстрованою таблицею до нього (т. 2, а.с. 126-148) та флешкартою із відеозаписом слідчої дії (т. 2, а.с. 151), відповідно до яких в присутності понятих та за участі спеціаліста-криміналіста, ст. спеціаліста-криміналіста та судово-медичного експерта було проведено огляд домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 . Так, в ході огляду в приміщенні будинку на різних предметах були виявлені сліди РБК. Також в житловій кімнаті будинку поруч із ліжком на підлозі виявлено труп чоловічої статі, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з наявними тілесними ушкодженнями. Біля правої верхньої кінцівки трупа знаходиться рукоятка від сокири вкрита підсохлою РБК та ніж. В ході огляду було вилучено речі, які постановою старшого слідчого від 26.12.2021 (т. 2, а.с. 150) визнані речовими доказами в кримінальному провадженні № 0001317.

Висновком експерта № СЕ-19/1102-22/7-КТ від 25.01.2022 (т. 2, а.с. 166-170), яким встановлено: 1. Міжнародні ідентифікатори (ІМЕІ) мобільного телефону "2Е Е500А_2019", вилученого під час обшуку ОСОБА_7 : ІМЕІ 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 . Інформації про абонентський номер SIM-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар», якою укомплектований мобільний телефон «2E E500A_2019», в пам`яті SIM-карти не виявлено. 2. В пам`яті мобільного телефона «2E E500A_2019», вилученого 26.12.2021 під час обшуку ОСОБА_7 , записів про абонентів не виявлено. В пам`яті ЅІМ-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар», якою укомплектований мобільний телефон «2Е Е500A_2019», вилучений 26.12.2001 під час обшуку ОСОБА_7 , виявлено 34 записи про абонентів у телефонній книзі, інформація про які наведена у файлі електронної таблиці SIM Contacts.xlsx, який скопійований на диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта як додаток 2. 3. В пам`яті мобільного телефона «2E E500A_2019», вилученого 26.12.2021 під час обшуку ОСОБА_7 , виявлено 104 записи про виклики за період часу з 24.12.2021 по 26.12.2021, інформація про які наведена у файлі електронної таблиці Calls.xlsx, який скопійований на диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта як додаток 2. В пам`яті ЅІМ-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар», якою укомплектований мобільний телефон «2Е E500A_2019», вилучений 26.12.2021 під час обшуку ОСОБА_7 , записів про виклики не виявлено. 4. В пам`яті мобільного телефона «2E E500A_2019», вилученого 26.12.2021 під час обшуку ОСОБА_7 , виявлено 3 SMS-повідомлення за період часу з 24.12.2021 по 26.12.2021, інформація про які наведена у файлі електронної таблиці ЅМЅ.xlsx, який скопійований на диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта як додаток 2.В пам`яті ЅІМ-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар», якою укомплектований мобільний телефон «2Е E500A_2019», вилучений 26.12.2021 під час обшуку ОСОБА_7 , SMS-повідомлень не виявлено. 5. В пам`яті мобільного телефона «2E E500A_2019», вилученого 26.12.2021 під час обшуку ОСОБА_7 , не виявлено переписки через програми для миттєвого обміну повідомленнями, в тому числі за період часу з 24.12.2021 по 26.12.2021.6. В пам`яті мобільного телефона «2E E500A_2019», вилученого 26.12.2021 під час обшуку ОСОБА_7 , виявлено 11 графічних файлів та 14 аудіофайлів за період часу з 24.12.2021 по 26.12.2021. Інформація про виявлені графічні файли та аудіофайли наведена у файлах електронних таблиць Graphic.xlsx та Audio.xlsx відповідно, які скопійовані на диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта як додаток 2. Самі ж графічні файли та аудіофайли скопійовані у каталоги ,files та відповідно на диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта як додаток 2. В пам`яті мобільного телефона «2E E500A_2019», вилученого 26.12.2021 під час обшуку ОСОБА_7 , не виявлено відеофайлів за період часу з 24.12.2021 по 26.12.2021. Документи, що були скопійовані на оптичний носій типу DVD-R під час проведення судово-комп`ютерної експертизи мобільного телефону ОСОБА_7 постановою слідчого від 23.02.2022 (т. 2, а.с. 177-178) визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0001317.

Протоколом огляду документів від 23.02.2022 (т. 2, а.с. 172-176), відповідно до якого слідчим було проведено огляд документів , що були скопійовані на оптичний носій типу DVD-R під час проведення судово-комп`ютерної експертизи мобільного телефону ОСОБА_7 . При відкритті диску було виявлено 2 папки та 5 файлів формату ".xlsx", зміст яких було оглянуто, в тому числі графічні файли. Вказані документи визнано речовими доказами постановою слідчого (т. 2, а.с. 177).

Постановою слідчого від 26.12.2021(т. 2, а.с. 181) визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0001317 речі, які були вилучені в ході затримання ОСОБА_7 : майку сірого кольору розміром s, штани сірого кольору TOPSHOPMOTO, босоніжки світлого кольору з різнокольоровим малюнком, на поверхні яких виявлено плями РБК ззовні схожі на кров, кросівки білого кольору з шнурівкою, розміром 39, на яких містяться сліди РБК, з яких зроблено змив, мобільний телефон чорного кольору марки « E500A_2019» ІМЕІ 1- НОМЕР_3 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 з сім-картою та ухвалою слідчого судді від 30.12.2021 (т. 2, а.с. 182-183) на вказане майно було накладено арешт.

Протоколом отримання зразків для експертизи від 26.12.2021 (т. 2, а.с. 203), відповідно до якого за участю спеціаліста-криміналіста у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було відібрано змиви з лівої та правої рук для проведення біологічних експертиз.

Протоколом отримання зразків для експертизи від 26.12.2021 (т. 2, а.с. 204), відповідно до якого за участю спеціаліста-криміналіста у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було відібрано зразки зрізів нігтів з правої та лівої рук.

Протоколом отримання зразків для експертизи від 26.12.2021 (т. 2, а.с. 205), відповідно до якого за участю спеціаліста-криміналіста у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було відібрано зразки відбитків пальців та долоней обох рук для проведення дактилоскопічної експертизи.

Протоколом отримання зразків для експертизи від 26.12.2021 (т. 2, а.с. 206), відповідно до якого за участю спеціаліста-криміналіста у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було відібрано зразок букального епітелію для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Протоколом огляду трупа від 26.12.2021 з ілюстрованою таблицею до нього (т. 2, а.с. 210-216), відповідно до якого в присутності понятих та за участі спеціаліста судово-медичного експерта було проведено огляд трупа ОСОБА_9 , який знаходився в приміщенні моргу.

Постановою про визнання предмету речовим доказом (т. 2, а.с. 207), якою визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0001317, вилучені під час огляду трупа ОСОБА_9 речі, а саме: футболку жовтого кольору зі слідами РБК та різними отворами; спідню білизну (плавки) зі слідами РБК; зразок крові трупа ОСОБА_9 ; змиви з правої та лівої руки трупа ОСОБА_9 ; зрізи з правої та лівої руки трупа ОСОБА_9 ; зразки волосся з голови трупа ОСОБА_9 на які також ухвалою слідчого судді від 30.12.2021 (т. 2, а.с. 208-209) накладено арешт.

Висновком експерта № 172 (т. 2, а.с. 218-221) з якого встановлено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено такі ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма - дві рублених рани в ділянці волосистої частини голови справа (права скронево-тім`яна ділянки) з утворенням вдавлених скалкових переломів з подальшим пошкодженням твердої мозкової оболонки та речовини головного мозку в ділянці правих скроневої та тім`яної часток, субдуральний та убархноїдальні крововиливи, десять рублених ран в ділянці обличчя справа з ушкодженням правої вушної раковини та проникненням у праву ОСОБА_13 пазуху верхньої щелепи, одна різана рана в ділянці внутрішнього кінця правої брови та вісім різаних ран в ділянці лівої половини обличчя (лобова ділянка зліва та ліва скронева ділянки), непроникаюча у черевну порожнину колото-різана рана передньої черевної стінки справа, сім саден в ділянці передньої поверхні грудної клітки, садно на задній поверхні правого ліктьового суглобу, три садна на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, два садна та синець на тильній поверхні правої кисті, чотири садна в ділянці правої лопатки, два садна в поперековій ділянці справа. Ушкодження у гр-на ОСОБА_9 виникли незадовго до настання смерті останнього у короткий проміжок часу. Найбільш вірогідними положенням, в якому знаходився ОСОБА_9 під час отримання черепно-мозкової травми, вважає, було лежачим, обличчям догори, чи у наближеному до цього положенні, на що вказує відсутність слідів крові (потьоків, крапель тощо) на тулубі, кінцівках. Визначити послідовність отримання ушкоджень громадянином ОСОБА_9 , взаєморозташування ОСОБА_9 і нападника, за наявними судово-медичними даними, неможливо. Рани в ділянці волосистої частини голови справа та обличчя справа, виникли від не менш як дванадцятикратної травмуючої дії (зі значною силою) предмета (предметів) з рубаючими властивостями (сокира, тощо), різані рани - від травматичної дії предмета (предметів) з ріжучими властивостями (лезо ножа, тощо), непроникаюча колото-різана рана в ділянці передньої черевної стінки справа - від травматичної дії колюче-ріжучого предмета (клинок ножа, тощо), садна та синець - від травматичної дії (удари) тупих твердих предметів, індивідуальних особливостей яких у ушкодженнях не відображено.

Смерть гр-на ОСОБА_9 настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді проникаючих поранень волосистої частини голови в правій скронево-тім`яній ділянці, вдавлених скалкових переломів склепіння черепа та пошкодження речовини головного мозку. Вказана відкрита черепно-мозкова травма є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя в момент її заподіяння (п. 2.1.3 пп. а,б,в "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95). Між відкритою черепно-мозковою травмою та смертю громадянина ОСОБА_9 прямий причинний зв`язок.

Рана в ділянці передньої черевної стінки справа, садна та синець мають ознаки легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5 Правил). Вказані ушкодження в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 не стоять.

Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ на час проведення експертизи трупа ОСОБА_9 , не виключено, що ушкодження, виявлені при експертизі, смерть останнього, могли настати в нічний проміжок часу з 24.12.2021 по 25.12.2021. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,5 ‰ що відповідно орієнтовній таблиці, може вказувати на середню ступінь алкогольного сп`яніння померлого перед настанням смерті.

Після отримання відкритої черепно-мозкової травми смерть настала через певний проміжок часу (хвилини), вірогідність виконувати певні активні дії в цей час ОСОБА_9 малоймовірна.

Висновком експерта № 19 (т. 2, а.с. 223-224), яким встановлено, що кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерологіною системою АВО.

Висновком експерта № 1214 (т. 2, а.с. 226) відповідно до якого у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження: внутрішньошкірний крововилив на передній поверхні шиї, синці в ділянці правого плечового суглобу, на правому плечі, в ділянці лівого ліктьового суглобу, на лівому передпліччі, на правому та лівому стегнах, на правій гомілці, в ділянці лівого колінного суглобу. Вказані ушкодження у ОСОБА_7 належать до легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95), виникли від травматичної дії (удару, стиснення) тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення понад три доби до обстеження, можливо і в строк, вказний в постанові про призначення експертизи - в ніч з 25 на 26.12.2021.

Висновком експерта № 20 від 05.01.2022 (т. 2, а.с. 228), яким встановлено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерологіною системою АВО.

Висновком експерта № 04 (т. 2, а.с. 231-234), яким встановлено, що згідно "Висновку експерта" №19 від 10.01.2022р. відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ:

"Кров трупа гр-на ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.

Згідно "Висновку експерта" №20 від 06.01.2022р. відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ:

"Кров підозрюваної гр-ки ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО".

При дослідженні піднігтьового вмісту правої руки трупа гр-на ОСОБА_9 (об`єкт №1) встановлено наявність крові людини, статева належність якої не встановлена в зв`язку з непридатністю клітинних елементів крові (лейкоцитів) для даного виду цитологічного дослідження. При визначенні групової належності крові в об`єкті №1 (права рука трупа гр-на ОСОБА_9 ) був виявлений антиген А, що може визначати А(ІІ) групу крові ізосерологічної системи АВО. При дослідженні піднігтьового вмісту лівої руки трупа гр-на ОСОБА_9 (об`єкт № 2) наявність крові не встановлена. Крім того, в мікропрепаратах об`єкту №2 (ліва рука трупа гр-на ОСОБА_9 ) знайдено епітеліальні клітини людини, статева належність яких не встановлена в зв`язку з відсутністю серед них епітеліоцитів зі збереженими і придатними для цитологічного дослідження ядрами. При визначенні групової належності епітеліальних клітин в об`єкті №2 (ліва рука трупа гр-на ОСОБА_9 ) був виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. В мікропрепаратах об`єкту №1 (права рука трупа гр-на ОСОБА_9 ) епітеліальних клітин з ядрами не знайдено. Таким чином, враховуючи отримані результати та групову характеристику осіб, що проходять по справі, походження слідів крові в піднігтьовому вмісті правої руки трупа гр-на ОСОБА_9 (об`єкт №1) може бути від будь-якої однієї чи кількох осіб з групою крові (ІІ), в тому числі як від самого трупа гр-на ОСОБА_9 , так і від гр-ки ОСОБА_7 не виключається. Крім того, походження епітеліальних клітин в піднігтьовому вмісті лівої руки трупа гр- на ОСОБА_9 (об`єкт №2) може бути від будь-якої однієї чи кількох осіб з групою крові А(ІІ), в тому числі як від самого трупа гр-на ОСОБА_9 , так і від гр-ки ОСОБА_7 не виключається.

Висновком експерта № 05 (т. 2, а.с. 237-239), яким встановлено, що при дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт №1) та лівої (об`єкт №2) рук гр-ки ОСОБА_7 слідів крові не виявлено. При дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт №1) та лівої (об`єкт №2) рук гр-ки ОСОБА_7 виявлено епітеліальні клітини, статева належність яких не встановлена в зв`язку з відсутністю збережених, придатних для дослідження ядер. Групова належність виявлених епітеліальних клітин (об`єкти №№1,2) не встановлювалась в зв`язку з надзвичайно малою їх кількістю (об`єкт №1 - 8 клітин; об`єкт №2 - 2 клітини).

Висновком експерта № 21 (т. 2, а.с. 241-244), яким встановлено, що кров трупа гр-на ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти- В за ізосерологічною системою АВО" (Див. "Висновок експерта" № 19 від 10.01.2022 р.). "Кров підозрюваної гр-ки ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти- В за ізосерологічною системою АВО" (Див. "Висновок експерта" № 20 від 06.01.2022 р.). В плямах на одязі з трупа гр-на ОСОБА_9 : футболці (об`єкт №1) та трусах (об`єкт №2), змивах з його рук (об`єкти №3,4), встановлено наявність крові людини групи А з ізогемаглютинином анти-В, що не виключає походження її від потерпілого ОСОБА_9 , також будь-якої іншої особи з такою ж групою крові, і, в тому числі, громадянки ОСОБА_7 .

Висновком експерта № 22 (т. 2, а.с. 246-249), яким встановлено, що кров трупа гр-на ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти- В за ізосерологічною системою АВО" (Див. "Висновок експерта" № 19 від 10.01.2022 р.). "Кров підозрюваної гр-ки ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти- В за ізосерологічною системою АВО" (Див. "Висновок експерта" № 20 від 06.01.2022 р.). В плямах на одязі, що належить ОСОБА_7 : кофті (обєкти № 1, 2, 3, 4) , майці (об`єкти № 5,6), джинсах (об`єкт № 7), босоніжках (об`єкти № 10,11), встановлено наявність крові людини групи А з ізогемаглютинином анти-В, що не виключає походження її від потерпілого ОСОБА_9 , а також від будь-якої іншої особи з такою ж групою крові, і, в тому числі, громадянки ОСОБА_7 . В плямах на джинсах (об`єкт № 9) та змиві з кросівок (об`єкт № 14), що належсть ОСОБА_7 встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої встановлено антиген А. Таким чином, кров у вказаних об`єктах може відноситись до групи А з з ізогемаглютинином анти-В, що не виключає походження її від потерпілого ОСОБА_9 , а також від будь-якої іншої особи з такою ж групою крові, і, в тому числі, громадянки ОСОБА_7 . В плямі на джинсах (об`єкт № 8), що належать ОСОБА_7 та в змивах з її рук (об`єкти № 12,13), наявності крові не встановлено.

Висновком експерта 14 (т. 3, а.с. 1-4), яким встановлено, що згідно "Висновку експерта"№ 22 від 18.01.2022 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: "Кров трупа гр-на ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО" (Див. "Висновок експерта" №19 від 10.01.2022р.). Кров підозрюваної гр-ки ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти- В за ізосерологічною системою АВО" (Див. "Висновок експерта" №20 від 06.01.2022р.). В плямах на одязі, що належить гр. ОСОБА_7 : кофті (об`єкти №№1.2.3.4), майці (об`єкти №№5,6), джинсах (об`єкт №7), босоніжках (об`єкти №№10,11), встановлено наявність крові людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає походження її від потерпілого ОСОБА_9 , а також від будь-якої іншої особи з такою ж групою крові, і, в тому числі гр-ки ОСОБА_7 . В плямах на джинсах (об`єкт №9) та змиві з кросівок (об`єкт №14), що належать ОСОБА_7 , встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої встановлено антиген А. Таким чином, кров у вказаних об`єктах може відноситись до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. що не виключає походження її як від потерпілого ОСОБА_9 , так і від будь-якої іншої особи з такою ж групою крові, і, в тому числі, гр-ки ОСОБА_7 . В плямі на джинсах (об`єкт №8), що належать ОСОБА_7 та в змивах з її рук (об`єкти №№ 12.13), наявності крові не встановлено. При дослідженні одягу, який належить гр-ці ОСОБА_7 : на майці (об`єкт № 5 ц), джинсах (об`єкт №7ц), плям на джинсах (об`єкт №9ц) та на босоніжках (об`єкти №№10 ц, 11ц ) виявлена кров чоловічої генетичної статі. Враховуючи групову (Див. "Висновок експерта" №22 від 18.01.2022р. відділення судово-медичної імунології) і статеву характеристику осіб, що проходять по справі, виявлена кров (об`єкти №№ 5ц, 7 ц, 9ц, 10ц, 11ц) від самого трупа гр-на ОСОБА_9 не виключається. При дослідженні одягу, який належить гр-ці ОСОБА_7 : кофти (об`єкти №№ 1ц, 2ц, 3ц, 4ц), майки (об`єкт № 6ц), змивів з кросівок (об`єкт №14ц) статева належність плям крові не встановлена в зв`язку з відсутністю збережених, придатних для дослідження ядер,а також, можливо, малою її кількістю.

Висновком експерта № 23 (т. 3, а.с. 6-9), яким встановлено, що "Кров трупа гр-на ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютининоманти- В за ізосерологічною системою АВО" (Див. "Висновок експерта" № 19 від 10.01.2022 р.). "Кров підозрюваної гр-ки ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти- В за ізосерологічною системою АВО" (Див. "Висновок експерта" № 20 від 06.01.2022 р.). В плямах на змиві з кухні (об`єкт №1), підлоги коридору (об`єкт №4) та 2-х вирізок з ганчірки (об`єкти № 5,6), встановлено наявність крові людини групи А з ізогемаглютинином анти-В, що не виключає походження її від потерпілого ОСОБА_9 , а також будь-якої іншої особі з такою ж групою крові, і, в тому числі, гр-ки ОСОБА_7 . В плямах на змиві з раковини умивальника (об`єкт №2), встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої встановлено антиген А. Таким чином, кров у вказаному об`єкті може відноситись до групи А з ізогемаглютинином анти-В, що не виключає походження її як від від потерпілого ОСОБА_9 , так і від гр- ки ОСОБА_7 , або від будь-якої іншої особи з такою ж групою крові. 3.5.В плямі зі змивом з підлоги веранди ( об`єкт № 3), наявності крові не встановлено.

Висновком експерта № 15 (т. 3, а.с. 10-12), яким встановлено, що згідно "Висновку експерта"№ 23 від 18.01.202 2р. відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: "Кров трупа гр-на ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО" (Див. "Висновок експерта" №19 від 10.01.2022р.). Кров підозрюваної гр-ки ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти- В за ізосерологічною системою АВО" (Див. "Висновок експерта" №20 від 06.01.2022р.). В плямах на змиві з кухні (об`єкт №1), підлоги коридору (об`єкт №4) та 2-х вирізок з ганчірки (об`єкти №№ 5,6), встановлено наявність крові людини групи А з ізогемаглютиніном ан- ти В, що не виключає походження її від потерпілого ОСОБА_9 , а також будь-якої іншої особи з такою ж групою крові, і, в тому числі, гр-ки ОСОБА_7 . В плямах на змиві з раковини умивальника (об`єкт № 2), встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої встановлено антиген А. Таким чином, кров у вказаному об`єкті може відноситись до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає походження її від потерпілого ОСОБА_9 , так і від гр-ки ОСОБА_7 , або від будь-якої іншої особи з такою ж групою крові. В плямі зі змивом з підлоги веранди (об`єкт №3), наявність крові не встановлено" Плями крові на змиві з кухні (об`єкт № 1ц) належать особі чоловічої генетичної статі. Враховуючи групову (див. "Висновок експерта" №23 від 18.01.2022р. відділенні судово- медичної імунології) та статеву характеристику осіб, що проходять по справі, походження виявлених слідів крові від трупа гр-на ОСОБА_9 не виключається. Статева належність виявлених слідів крові в плямах на змиві з раковини умивальника (об`єкт №2ц), змиві з підлоги коридору (об`єкт №4ц) та 2-х вирізках з ганчірки (об`єкти №№ 5 ц,6ц) не встановлена з відсутністю клітинних елементів крові (в мікропрепаратах) зі збереженими та придатними для цитологічного дослідження ядрами (об`єкти №№ 2ц, 5ц) та відсутністю в поодиноких збережених та придатних для цитологічного дослідження ядрах статево-специфічних ознак (об`єкти №№ 4ц,6 ц).

Висновком експерта № 06 від 24.01.2022 (т.3, а.с. 14-18). Яким встановлено, що згідно "Висновку експерта" №19 від 10.01.2022р. відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ:

"Кров трупа гр-на ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерелогічної системи АВО. Згідно "Висновку експерта" №20 від 06.01.2022р. відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: "Кров підозрюваної гр-ки ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном ізосерологічної системи АВО". При дослідженні фільтрів недопалків (об`єкти №№1,2) виявлено сліди слини та епітеліальні клітини людини, статева належність яких не встановлена в зв`язку з відсутністю клітин, в мікропрепаратах, зі збереженими та придатними для цитологічного дослідження ядрами. При визначенні групової належності виявлених слідів слини та епітеліальних клітин був виявлений антиген А, що визначає А(ІІ) групу крові ізосерологічної системи АВО, що не виключає їх походження від будь-якої особи (осіб) з групою крові А(II), в тому числі як від трупа гр-на ОСОБА_9 (за рахунок антигену А), так і від підозрюваної гр-ки ОСОБА_7 (за рахунок антигену А). При дослідженні фільтрів недопалків (об`єкти №№3,4) виявлено сліди слини, при визначенні групової належності якої був виявлений антиген А, що визначає A(ІІ) групу крові ізосерологічної системи АВО. Також при дослідженні мікропрепаратів об`єктів №№3,4 були виявлені поодинокі епітеліальні клітини людини, статева та групова належність яких не встановлена в зв`язку з відсутністю клітин зі збереженими та придатними для цитологічного дослідження ядрами та недостатньою їх кількістю, в мікропрепаратах, для даного виду серологічної реакції, відповідно.

Таким чином, виявлені сліди слини (об`єкти №№3,4) можуть походити від будь-якої особи (осіб) з групою крові А(ІІ), в тому числі як від трупа гр-на ОСОБА_9 (за рахунок антигену А), так і від підозрюваної гр-ки ОСОБА_7 ( за рахунок антигену А) не виключається.

Висновком експерта № СЕ-19/102-22/85-КТ від 17.01.2022 (т.3, а.с. 21-26), яким встановлено, що унікальний міжнародний ідентифікатор (IMEI) мобільного телефона Nokia 1280 RM-647», наданого на дослідження, - НОМЕР_4 . Абонентський номер Sim-карти мобільного оператора «Київстар» (ICCID НОМЕР_5 ), якою укомплектований мобільний телефон «Nokia 1280 RM-647» (IMEI НОМЕР_4 ), наданий на дослідження, НОМЕР_6 . В телефонній книзі мобільного телефона «Nokia 1280 RM-647» (IMEI НОМЕР_4 ), наданого на дослідження, виявлено 84 записи про абонентів. В журналі викликів мобільного телефона «Nokia 1280 RM-647» (IMEI НОМЕР_4 ), виявлено 11 записів про виклики в період часу з 24.12.2021 по 26.12.2021. В мобільному телефоні «Nokia 1280 RM-647» (IMEI НОМЕР_4 ) виявлено одне SMS - повідомлення в період часу з 24.12.2021 по 26.12.2021.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.12.2021 (т. 3, а.с. 27-28), відповідно до якого в присутності понятих, свідок ОСОБА_14 на запитання, чи впізнав він когось з осіб зображених на фотознімках, заявив, що на фото №3 по напрямку зліва направо зображена дівчина, яку він 25.12.2021 перевозив з м. Козятин до м. Вінниця.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.12.2021 (т. 3, а.с. 29-30), відповідно до якого в присутності понятих, свідок ОСОБА_15 на запитання, чи впізнав він когось з осіб зображених на фотознімках, заявив, що на фото №1 зображена жінка, яка замовляла таксі до магазину «Атлантида» в м. Козятин по вул. Білоцеркцівська, яку він в подальшому повіз на АДРЕСА_2 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.12.2021 (т. 3, а.с. 31-32), відповідно до якого в присутності понятих, свідок ОСОБА_15 на запитання, чи впізнав він когось з осіб зображених на фотознімках, заявив, що на фото №3 зображений саме той чоловік, який підходив до його автомобіля 24.12.2021 близько 21:50 год. біля магазину «Атлантида», що по вул. Білоцерківська в м. Козятин, і якого в подальшому підвозив на АДРЕСА_2 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2021 (т. 3, а.с. 33-34), відповідно до якого в присутності понятих, свідок ОСОБА_16 на запитання, чи впізнала вона когось з осіб зображених на фотознімках, заявила, впізнала зображену жінку на фото № 4.

Висновком експерта № СЕ-19/102-22/201-ТР від 13.01.2022 (т. 3, а.с.37-45), яким встановлено, що слід низу взуття розмірами 130х107 мм, який зафіксований на аркуші паперу, що був виявлений під час ОМП від 26.12.2021по АДРЕСА_2 - придатний для проведення порівняльного дослідження. Два сліди низу взуття розміром 85х95 мм та 65х63 мм, які зафіксовані на аркушах паперу, що були виявлені під час ОМП від 26.12.2021по АДРЕСА_2 для проведення порівняльного дослідження (ідентифікації) взуття, що їх залишило. Слід низу взуття 130х107 мм, який зафіксований на аркуші паперу, що був виявлений під час ОМП від 26.12.2021по АДРЕСА_2 , залишений взуттям по типу взуття, яке було вилучено у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповісти в категоричній формі на запитання «Якщо так, то чи залишені сліди взуття, що надані на експертне дослідження та виявлені 26.12.2021 під час ОМП, взуттям вилучені у ОСОБА_7 .?» - щодо сліду низу взуття розміром 130х107 мм, який зафіксований на аркуші паперу, не представляться можливим, у зв`язку з відсутністю індивідуально-характерного комплексу окремих ознак, який би дозволив ідентифікувати по ним конкретне взуття. Відповісти на питання «Якщ о так, то чи залишені сліди взуття, що надані на експертне дослідження та виявлені 26.12.2021 під час ОМП, взуттям вилучені у ОСОБА_7 .?» - щодо слідів низу взуття розмірами 85х95 мм та 65х63 мм, які зафіксовані на аркушах паперу, не представляється можливим, в зв`язку з тим, що дані сліди низу взуття, непридатні для проведення порівняльного дослідження (ідентифікації) взуття, що їх залишило.

Висновком № СЕ-19/102-22/63-БД від 10.03.2022 (т. 3, а.с. 49-69), яким встановлено, що в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зразка крові трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта). На дерев`яній рукоятці сокири (об`єкти №№ 3.1, 3.2), металевій частині сокири (об`єкт № 4.1) та на кухонному ножі (об`єкти №№ 5.1, 5.2, 5.3, 5.4), які вилучено під час огляду місця події 26.12.2021, виявлені сліди крові людини та клітини з ядрами. B результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на дерев`яній рукоятці сокири (об`єкти №№ 3.1, 3.2), металевій частині сокири (об`єкт № 4.1) та на кухонному ножі (об`єкти №№ 5.1, 5.2, 5.3, 5.4), які вилучено під час огляду місця події 26.12.2021, та які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта). Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на дерев`яній рукоятці сокири (об`єкти №№ 3.1, 3.2), металевій частині сокири (об`єкт № 4.1) та на кухонному ножі (об`єкти №№ 5.1, 5.2, 5.3, 5.4), які вилучено під час огляду місця події 26.12.2021, збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові трупа ОСОБА_9 та в об`єктах №№ 3.1, 3.2, 4.1, 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 складає 5,87064 х 10-40. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,70 додецильйонів (1,70 х 1039) осіб. Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_7 виключається.

Аналітичною довідкою про опрацювання номерної інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001317 від 26.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України № 149/18/02-2022 від 17.03.2022 (т. 3, а.с. 76-83), згідно якої, на підставі ухвали слідчого судді, в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження операторами телекомунікацій було надано доступ до інформації про з`єднання абонентських номерів НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_6 , НОМЕР_10 та НОМЕР_11 . Працівниками УОТЗ ГУНП проведено опрацювання технічної інформації про з`єднання вказаних абонентів.

Суд приймає до уваги також Висновок судово-психіатричного експерта № 22 (т. 3, а.с.135-139), відповідно до якого в період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_7 на хронічне психічне захворювання не страждала, перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_7 могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_7 на психічні розлади не страждає (Z04.6)., перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В теперішній час ОСОБА_7 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує. ОСОБА_7 на хронічний алкоголізм, наркоманію не страждає, лікування з цього приводу не потребує.

Крім того, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_11 показала, що 24.12.2021 ОСОБА_7 прийшла до неї додому, щоб пофарбувати їй волосся, після чого повернулася до себе. Потім ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 прийшли до ОСОБА_11 знову, де розпивали алкогольні напої, після чого вони пішли додому до себе. 25.12.2021 вона почала телефонувати ОСОБА_17 , однак останній не відповідав на дзвінки, тому ввечері вони з чоловіком вирішили піти перевірити, чи там все в порядку. Коли підійшли до будинку, де проживав ОСОБА_18 ( АДРЕСА_2 ), почали стукати, щоб відкрили,однак двері ніхто не відчиняв. Переконавшись, що двері відкриті вони увійшли до будинку та увімкнули світло, після чого вони виявили тіло ОСОБА_17 , який лежав біля дивану та був увесь в крові. Вони викликали поліцію та обдивились будинок, але більше в ньому нікого не було. Також свідок повідомила, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникали побутові конфлікти, однак вона не була свідком фізичного насильства між ними.

Свідок ОСОБА_19 показав, що 24.12.2021 до них прийшла жінка, щоб пофарбувати дружині волосся. Потім ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 прийшли знову до них в гості, побули в них та пішли додому. На наступний день його дружина телефонувала ОСОБА_17 , однак останній не відповідав. Після чого ввечері десь біля 20:20 год. вони пішли до ОСОБА_17 додому, прийшовши побачили, що у будинку темно, обійшли будинок та почали стукати у вікно, однак двері ніхто не відкрив. Далі свідок підійшов до дверей та потягнув за ручку, виявилось, що двері не замкнені, тому вони з дружиною зайшли до будинку, знайшли вимикач та увімкнули світло, після чого побачили ОСОБА_17 , який був у крові. Вони вийшли з будинку на вулицю та викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що 24.12.2021 ввечері вона працювала в магазині " Маяк ", та в цей час до магазину заходили чоловік та жінка, які мали ознаки алкогольного сп`яніння, вони про щось сперечалися та придбали горілку, сухарики та ще щось, точно не пам`ятає, та пішли в невідомому їй напрямку. Вказаних людей до цієї події вона не знала.

Свідок ОСОБА_15 показав, що можливо 24.12.2021 (точної дати не пам`ятає) працював у службі таксі, та йому прийшло замовлення. Коли він під`їхав, то побачив чоловіка та жінку, які мали ознаки алкогольного сп`яніння, вони трішки посперечалися, після чого сіли в автомобіль та він довіз їх до будинку по АДРЕСА_2 , номера будинку він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні повідомила, що 24.12.2021 вона, будучи диспетчером служби таксі, заступила на свою зміну. Близько 21:00 год. зателефонувала жінка та попросила викликати автомобіль таксі до магазину "Атлантида", що в м. Козятин Вінницької області, та відвезти до вул. Матросова в м. Козятин. Пізніше біля 04:00 год. 25.12.2021, ця ж жінка зателефонувала знову та викликала таксі, повідомила, що буде направлятись до м. Вінниця. Свідок направила таксиста ОСОБА_23 , після чого не мала з ним зв`язку.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомив, що він працював у службі таксі, та десь зимою біля Нового року був виклик з АДРЕСА_2 до м. Вінниця. Він приїхав до місця призначення до невеликої хатини, в якій горіло світло. Десь через хвилин 5-7 вийшла жінка з сумкою та пакетом, вона завантажила все в автомобіль та сіла на заднє сидіння, і вони поїхали до м. Вінниця. По дорозі вони зупинились та остання повідомила, щоб свідок зачекав, оскільки, якщо вона не знайде місце для проживання, то він її має відвезти на автовокзал. Через деякий час вона повернулась та вони поїхали далі. Під час поїздки вони майже не розмовляли, жінка лише повідомила, що її чоловік п`яний та інколи застосовує до неї фізичну силу та конфліктує. За спливом значного періоду часу точно не пам`ятає, яким чином проводилося упізнання по фото обвинуваченої ОСОБА_7 , однак підтвердив достовірність відомостей, зазначених у відповідному протоколі, оскільки він у повній мірі усвідомлює наслідки такого упізнання і відповідає за правдивість відомостей, повідомлених органу досудового розслідування на відповідній стадії слідства.

В судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_24 , який проводив експертизу і огляд трупа потерпілого. Експерт підтримав висновок, який надавав, та зазначив, що всі відомості, зазначені у ньому, відповідають дійсності та отримані на підставі проведеного експертного дослідження.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Оцінюючи відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення у справі, суд керується наступним.

За змістом кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом… Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно зі ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Не може бути визнано доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Зважаючи на доводи сторони захисту, суд вважає за необхідне також зауважити, що при розгляді кримінального провадження суд має приймати інформоване рішення, тобто робити свої висновки щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, виходячи з усієї релевантної інформації, яку сторонам вдалося отримати і надати суду. Правила недопустимості доказів становлять собою обмеження цього загального принципу, дозволяючи або зобов`язуючи виключати з процесу доказування інформацію, яка потенційно може мати істотне, а іноді й вирішальне значення для справи.

Тому виключення потенційно важливих відомостей, тобто визнання їх недопустимими незалежно від їх стосунку до справи і доказового значення, є крайнім заходом, до якого слід звертатися у разі, якщо іншими засобами неможливо забезпечити справедливого судового розгляду.

Водночас порушення формальностей, які регулюють порядок проведення кримінального розслідування чи окремих процесуальних дій, але жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті злочину і покаранні злочинця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

Перед тим, як визнати доказ недопустимим, суду належить встановити, чи відбулося порушення певного права або свободи людини, визначене відповідними правовими актами, та чи було це порушення настільки істотним, щоб виправдати виключення доказу як недопустимого.

Показання обвинуваченої у судовому засіданні у сукупності з іншими доказами не спростовують вчинення нею умисного вбивства потерпілого. Водночас суд вважає, що надані покази є обраним нею способом захисту та спрямовані на ухилення обвинуваченої від кримінальної відповідальності. Разом з тим, сукупність встановлених у ході судового розгляду обставин на підставі досліджених доказів виключає будь-яке інше пояснення смерті ОСОБА_9 ніж те, що в ніч з 24 на 25 грудня 2021 року, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання нанесла сокирою 12 ударів в область голови ОСОБА_9 , спричинивши тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_7 нанесла 12 ударів сокирою у життєво важливий орган загиблого, у спосіб, коли ОСОБА_9 перебував у ліжку і не чинив опору, найбільш імовірно перебував у цей час обличчям догори. Слід взуття з місця події відповідає сліду взуття, яке було вилучено у ОСОБА_7 , яке також містить сліди РБК. Не зважаючи на те, що і ОСОБА_7 , і ОСОБА_9 мають крові групи А з ізогемаглютинином анти-В, на вилученому у ОСОБА_7 одязі наявні сліди РБК, які містять кров чоловічої генетичної статі. Крім того, ОСОБА_7 сфотографувала після вбивства труп ОСОБА_9 на власний телефон, залишила місце події на таксі з речами через кілька годин, що дало можливість приховати сліди. Про умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 свідчить і невжиття будь-яких заходів щодо можливого відвернення наслідків у вигляді смерті потерпілого, що, однак, не виключає перебування ОСОБА_7 у шоковому стані після вчинення злочину, на що вона посилається у своїх показаннях.

Таким чином, аналіз досліджених та оцінених по справі доказів свідчить про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, поза розумним сумнівом доведена зібраними у справі і дослідженими судом доказами. Її дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України.

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення (ст. 370 КПК України).

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу винної, яка раніше не судима, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Обставинами, що обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних та близьких відносинах.

Обставин, що пом`якшують покарання згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченій ОСОБА_7 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, - 1 000 000 грн. за заподіяну моральну шкоду, 25 000 грн. майнової шкоди. У судовому засіданні потерпіла цивільний позов підтримала, просила його задовольнити. Вказала, що внаслідок вбивства сина вона самостійно понесла витрати на його поховання, а також зазнала важких душевних страждань, оскільки загиблий був її підтримкою і опорою в житті, вони мали гарні стосунки, а втрата від смерті сина є непоправною. Цивільний відповідач (обвинувачена ОСОБА_7 ) цивільний позов не визнала та вважає його безпідставним.

Вирішуючи питання щодо позову суд керується тим, що цивільний позов у кримінальному провадженні згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ст. 129 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Таким чином, факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права захищаються законом і є непорушними (ст. 21 Конституції України).

Тому обов`язок відшкодування моральної шкоди виникає із самого факту протиправної поведінки щодо потерпілого і надання додаткових доказів не потребує. Цілком зрозуміло, що умисне позбавлення життя потерпілого, вчинене ОСОБА_7 , викликало в його матері страждання, які були спричинені непоправною втратою сина, втратою підтримки і піклування з його боку, оскільки мати підтримувала з ним за життя гарні стосунки, вони часто спілкувалися, зі слів потерпілої син також надавав ій матеріальну підтримку. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 ОСОБА_10 зазнала душевних страждань.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої або позбавлення її можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (пункт 9 вказаної Постанови). Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи.

Суд, враховуючи характер та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнала цивільний позивач, характеру немайнових втрат (неможливість повернення до попереднього стану), а також те, що між діями обвинуваченої, які визнані судом протиправними, і шкодою, існує безпосередній причинний зв`язок, позовні вимоги про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілої відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 300 000 грн.

Що стосується відшкодування матеріальної шкоди, суд керується тим, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати (ст. 1201 ЦК України). Разом з тим, розмір таких витрат підлягає доказуванню на загальних підставах. Оскільки цивільним позивачем не надано жодних доказів на підтвердження розміру понесених витрат, які вона просить стягнути з цивільного відповідача, суд вважає за необхідне в цій частині позову відмовити.

Питання щодо процесуальних витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу суд не вбачає, тому вважає за необхідне до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів, залишити його відносно ОСОБА_7 попереднім - тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 370-374, 376 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 26.12.2021 по дату набрання вироком законної сили (з розрахунку день за день ) зарахувати у строк відбуття покарання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 залишити без змін, але не більше 60 днів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_12 ) на користь ОСОБА_10 300 000 (триста тисяч) грн. відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Арешт, накладений на речові докази ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2021 - скасувати.

Речові докази: дерев`яну рукоятку сокири та металевий обушок зі слідами РБК, кухонний металевий ніж зі слідами РБК, жіночу кофту рожевого кольору зі слідами РБК, пару рукавиць чорного кольору зі слідами РБК, чотири змиви РБК з кухонної кімнати, веранди, поверхні раковини ванни, чотири недопалки цигарок "Прима" білого кольору, виріз із ганчірки, мобільний телефон марки "Nokia" та три фото сліди взуття - знищити;

документи, що були скопійовані на оптичний носій типу DVD-R під час проведення судово-комп`ютерної експертизи мобільного телефону ОСОБА_7 - залишити при матеріалах кримінального провадження;

майку сірого кольору розміром s, штани сірого кольору TOPSHOPMOTO, босоніжки світлого кольору з різнокольоровим малюнком, на поверхні яких виявлено плями РБК ззовні схожі на кров, кросівки білого кольору з шнурівкою, розміром 39, на яких містяться сліди РБК, з яких зроблено змив - знищити;

мобільний телефон чорного кольору марки «E500A_2019» ІМЕІ 1- НОМЕР_3 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 з сім-картою - повернути власнику ОСОБА_7 ;

футболку жовтого кольору зі слідами РБК та різними отворами; спідню білизну (плавки) зі слідами РБК; зразок крові трупа ОСОБА_9 ; змиви з правої та лівої руки трупа ОСОБА_9 ; зрізи з правої та лівої руки трупа ОСОБА_9 ; зразки волосся з голови трупа ОСОБА_9 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 24759,54 грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копії вироку в день проголошення його резолютивної частини вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_3