Провадження №1-кп/521/1691/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000102 від 02.02.2023 року, відносно:

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Височанське, Тарутинського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, без інвалідності, до затримання неофіційно працюючого різноробочим на будівництві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:

- 11.07.2022 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 360, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 360 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- 01.09.2022 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360, ч. 1ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправність своїх діянь та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених обставин у невстановленому місці та час, у невстановленої особи придбав припаси, які без передбаченого законом дозволу зберігав до 02.02.2023 року з метою збуту за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576.

У подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел, у невстановлений час, але не пізніше початку січня 2023 року, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на збут вилученого з обігу майна без законних підстав, а саме наявних у нього бойових припасів - патронів у кількості 60 штук, з метою реалізації свого злочинного наміру, останній запропонував свідкові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , придбати припаси за 1650 гривень, на що свідок погодився та ОСОБА_6 обумовив час та місце зустрічі, а саме 02.02.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Так 02.02.2023 року ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного наміру на збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, приніс патрони на заздалегідь обумовлене із ОСОБА_7 місце за адресою: АДРЕСА_3 в провулку біля Академії спорту, де приблизно о 12 годині 34 хвилини, під час особистої зустрічі, збув останньому наявні у нього патрони в кількості 60 штук, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 5,45 мм військовими проміжними патронами (5,45x39 мм), за що від ОСОБА_7 отримав грошову винагороду 1 500 гривень. ОСОБА_7 придбані при вищевказаних обставинах 60 патронів калібру 5,45 мм видав працівникам поліції.

Крім цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправність своїх діянь та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених обставин у невстановленому місці та час, із невстановленого джерела придбав припас, який без передбаченого законом дозволу зберігав до 09.02.2023 року з метою збуту за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576.

У подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел, у невстановлений час, але не пізніше початку січня 2023 року, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на збут вилученого з обігу майна без законних підстав, а саме наявного у нього бойового припасу - ручної осколкової гранати РГД-5, з метою реалізації свого злочинного наміру, останній запропонував свідкові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , придбати припас за 2 000 гривень, на що свідок погодився та ОСОБА_6 обумовив час та місце зустрічі, а саме 09.02.2023 року за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, буд. 10.

Так 09.02.2023 року ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного наміру на збут наявного у нього бойового припасу, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, приніс ручну осколкову гранату РГД-5 на заздалегідь обумовлене із ОСОБА_7 місце, за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, буд. 10, де, приблизно о 13 годині 00 хвилин, під час особистої зустрічі збув останньому наявні у нього корпус ручної осколкової гранати РГД-5, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому корпусі та належить до вибухових речовин, та запал УЗРГМ-2, який є засобом підриву та належить до бойових припасів, що в сукупності є бойовим припасом, за що від ОСОБА_7 отримав грошову винагороду 2 000 гривень.

Після цього, 09.02.2023 року, в період часу з 13 години 20 хвилин до 14 години 10 хвилин, під час огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, буд. 12-Г, у ОСОБА_7 в присутності двох понятих виявлено та вилучено ручну осколкову гранату РГД-5, яку він напередодні придбав у ОСОБА_6 , якого у свою чергу, того ж дня затримано із грошовими коштами у розмірі 2 000 гривень, які він незаконно отримав у результаті збуту бойового припасу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, обвинувачений надав показання, які співвідносяться з формулюванням обвинувачення, викладеному у обвинувальному акті, що на початку 2023 року йшов додому та випадково знайшов пакунок, в якому знаходилися бойові патрони у кількості 60 штук та ручна осколькова граната. Знахідку приніс до дому де зберігав не маючи при цьому відповідного дозволу на зберігання бойових припасів. Потім вирішив заробити на продажі цих бойових припасів, через знайомого знайшов покупця, з яким домовився про зустріч за адресою: АДРЕСА_3 . Зустрівшись за вказаною адресою він передав бойові патрони у кількості 60 штук, та отримав грошові кошти у сумі 1 700 гривень. Через деякий час домовилися про зустріч по вулиці Новікова в місті Одесі, де він передав покупцю гранату, та отримав грошові кошти у розмірі 2 000 гривень. Пізніше був зупинений працівниками поліції. Розуміє та визнає, що вчинив злочини, бо не має права зберігати та продавати бойові припаси. У скоєному щиро кається, просить не призначати занадто суворого покарання.

Прокурор під час судового розгляду просила обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням доказів, що характеризують його особу та, відповідно до вимог статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, крім того, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин даного провадження, отже, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив, що саме він за викладених в обвинувальному акті обставин вчинив кримінальні правопорушення. Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Зважаючи на викладене та те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, надав аналогічні показання і беззаперечно визнав свою вину, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 263 КК України за ознаками: носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; особу ОСОБА_6 , його вік (30 років) та соціальне положення (неодружений та відомостей про наявність неповнолітніх осіб на утриманні не надано, має позитивну характеристику); стан здоров`я (відсутність відомостей про наявність інвалідності чи тяжких хронічних захворювань); те, що особа працездатна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває та раніше судима, крім того, ОСОБА_6 вчинив злочин у даному провадженні у період іспитового строку, призначеного на підставі вироку Малиновського районного суду міста Одеси від 01.09.2022 року; повне визнання вини у вчиненому; наявність обставини, що пом`якшує покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, позицію прокурора, яка вважала, що виправлення обвинуваченого може бути досягнуто лише під час його ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69, ст. 75 КК України суд не знаходить.

Поряд з цим, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочини у даному провадженні у період іспитового строку, призначеного на підставі вироку Малиновського районного суду міста Одеси від 01.09.2022 року. Вироком Малиновського районного суду від 01.09.2022 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 360, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України і призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з іспитовим строком 3 (три) роки, відповідно до ст. 75 КК України суд звільнив ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки, з покладенням обов`язків на підставі ст. 76 КК України. Відтак у даному провадженні суд призначає остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків з дотриманням вимог ч. 1 ст. 71 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, 09.02.2023 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та в подальшому ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.02.2023 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено в передбаченому КПК України порядку.

Таким чином, ОСОБА_6 слід зарахувати у строк покарання, строк його знаходження під вартою у даному провадженні, а саме з моменту фактичного затримання.

Враховуючи призначений вид покарання, суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін, як гарантію виконання вироку суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Документально підтвердженні судові витрати у даному кримінальному провадженні на загальну суму 1711 (одна тисяча сімсот одинадцять) гривень 12 (дванадцять) копійок підлягають стягненню з ОСОБА_6 .

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, отже арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2023 року та 15.02.2023 року, підлягають скасуванню.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2022 року, та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (років) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбуття покарання за сукупністю вироків, у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Обраний відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили залишити без змін.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення у даному провадженні, а саме період з 09.02.2023 року до дня набрання цим вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавленню волі.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2023 року та 15.02.2023 року.

Речові докази, відповідно до постанов слідчих від 07.02.2023 року, 09.02.2023 року, 17.02.2023 року, 28.04.2023 року, 03.05.2023 року саме:

- 4 купюри номіналом 500 гривень (серії та номер: ЄЖ 0590008, ЕЖ 9302925, ББ 6394049, БВ 6942959), згідно квитанції № 001358 зберігаються в камері схову Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звернути до фонду спеціального призначення кошторису Національної поліції України на проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки;

- мобільний телефон марки «Nokia 101», в корпусі червоного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , зберігається в камері схову Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області) повернути власнику за належністю;

- корпус ручної осколкової гранати РГД-5, запал УЗРГМ-2, який є засобом підриву та належить до бойових припасів, після експертного дослідження, згідно квитанції №001357 зберігається в камері схову Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області знищити;

- 53 патрони, які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, є військовими проміжними патронами (5,45х39), згідно квитанції № 000010 зберігаються в камері схову Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області передати Оперативному командуванню «Південь» для подальшого використання відповідними підрозділами Збройних сил України;

- 7 гільз від патронів, які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, є військовими проміжними патронами (5,45х39), які згідно квитанції №000010 зберігаються в камері схову Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 1711 (одна тисяча сімсот одинадцять) гривень 12 (дванадцять) копійок.

Вирок суду в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та надсилається обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Суддя ОСОБА_1