Дата документу 30.11.2023 Справа № 333/4196/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/4196/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/939/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю 2 групи, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:

- 28 вересня 2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 17 травня 2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці;

- 16 листопада 2005 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 06 квітня 2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 10 днів;

- 08 грудня 2008 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 грн;

- 09 березня 2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 16 жовтня 2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 04 грудня 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 06 листопада 2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. 07 травня 2021 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 14 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 - в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Захисник-адвокат ОСОБА_9 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний - тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту його затримання, тобто з 26 липня 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 755,08 грн за залучення експертів на проведення судової товарознавчої експертизи.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 липня 2022 року на мобільний телефон марки «Нокіа», моделі «ТА-1203», у корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 .

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржуваний вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вина ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, повністю не доведена, оскільки окрім даних потерпілого та його друзів (зацікавлених осіб), немає інших доказів причетності обвинуваченого до, інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Захисник вважає, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад, інкримінованого правопорушення за ознаками ч.4 ст.186 КК України, а наявний за ознаками ст.190 КК України (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Згідно з вироком, в ході судового розгляду кримінального провадження заволодіння мобільним телефоном, речами та коштами потерпілого відбулося не внаслідок начебто добровільної передачі майна обвинуваченому, як має бути при шахрайстві, а шляхом застосування насильства, що не є небезпечним, тобто способом характерним для такого кримінального правопорушення як грабіж.

Однак, на думку захисника, потерпілий, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переплутав обвинуваченого з кимось іншим, бо говорив, що нібито «...всі ходите вимагаєте …» - чого обвинувачений ОСОБА_6 не зрозумів, оскільки, в цей день до потерпілого підійшов у перше.

Отже, захисник вважає, що у суду апеляційної інстанції є правові підстави скасувати вирок суду першої інстанції та направити справу на новий судовий розгляд з підстав суворості призначеного покарання, оскільки у суду були підстави призначити покарання у вигляді більш м`якого покарання, ніж передбачено законом та окрім того, сторона захисту не погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого.

Захисник зазначає, що ОСОБА_6 є особою з інвалідністю II групи та у разі відсутності стабільного стерильного догляду, приймання ліків, стан його здоров`я погіршиться в умовах тримання у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ, оскільки є певні правила та обмеження останнього.

ОСОБА_6 має десятилітню дитину - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір, якої позбавлена батьківських прав, за рішенням суду, тож ОСОБА_6 має на утриманні та вихованні малолітню дитину, також і свою матір пенсіонерку, які зареєстровані та проживають за однією адресою.

Таким чином, захисник вважає призначене покарання обвинуваченому таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром це покарання є явно несправедливим внаслідок суворості, та судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.?

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 26 липня 2022 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку № 7 по вул. Привокзальній в м. Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами віл 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою незаконного збагачення, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та під приводом здійснення дзвінка, попросив належний йому мобільний телефон, не маючи наміру його повертати. Отримавши відмову ОСОБА_10 надати мобільний телефон, ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки по обличчю, в область лівого ока, в результаті чого ОСОБА_10 впав на землю, а ОСОБА_6 , скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_10 , наніс останньому чисельні удари ногами в область тулуба, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку експерта №1098п від 26 липня 2022 року тілесні ушкодження у вигляді синця та садна лівої брови, в лівій щічній ділянці біля вушної раковини, в ділянці лівої щоки, на лівій вушній раковині, в ділянці лівої ключиці та передньої поверхні лівого плечового суглобу, в ділянці спини праворуч у верхній її частині, як кожне окремо, так і сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначною стійкої втрати непрацездатності.

Після чого ОСОБА_6 , розуміючи, що його дії носять відкритий характер, з лівої кишені сорочки потерпілого дістав мобільний телефон марки «Nokia», моделі «ТА-1203» в корпусі чорного кольору, ІМЕН: НОМЕР_1 вартість якого згідно з висновком експерта №492-22 від 27 липня 2022 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 269,55 грн, із сім картою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_2 вартістю 140 грн, після чого шляхом ривка, заволодів поясною сумкою - барсеткою чорного кольору вартістю 150 грн, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 475 грн, краплі для очей вартістю 85 грн та металевий ліхтарик, який для потерпілого матеріальної цінності не становить.

Після чого ОСОБА_6 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з вкраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 1119,55 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного часу.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження зазначених вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного часу.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 26 липня 2022 року в денний час доби він проходив біля будинку №7 по вул.Привокзальній в м.Запоріжжя, де побачив раніше знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вживали спиртні напої. В ході бесіди з ОСОБА_10 , який сидів навпочіпки, він попросив у нього для дзвінка додому мобільний телефон, однак останній відмовив та став виражатись в його адресу лайкою. Тоді він наніс йому один удар долонею руки по потилиці, та взяв з його руки своєю рукою мобільний телефон та здійснив дзвінок. Після телефонної розмови ОСОБА_10 на місті не було. Оскільки потерпілий ОСОБА_10 зник у невідомому напрямку, він положив мобільний телефон до кишені своїх брюк та пішов додому. Через деякий час, цього дня до нього до дому приїхали працівники поліції, які доставили його для з`ясування обставин до Комунарського відділу поліції. Під час складання протоколу затримання він добровільно видав телефон потерпілого ОСОБА_10 . Умислу на заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_10 у нього не було, оскільки він наніс йому ляпасу за те, що потерпілий висловився на його адресу нецензурною лайкою, а телефон забрав у останнього для здійснення дзвінка, але не повернув йому, оскільки ОСОБА_10 зник у невідомому напрямку. Чому потерпілий ОСОБА_10 обмовляє його, надаючи показання про заподіяння тілесних ушкоджень та заволодіння його майном, йому не відомо.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, при викладених у вироку суду обставинах, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що 26 липня 2022 року в денний час доби він разом з ОСОБА_12 сиділи біля будинку №7 по вул.Привокзальній в м.Запоріжжя та вживали алкогольні напої. Він сидів навпочіпки, коли до них підійшов ОСОБА_13 та попросив дати випити та закурити. Вони йому відмовили, оскільки на той момент в них нічого не залишилось. Далі, ОСОБА_6 попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка, але він відмовив у проханні за браком коштів на рахунку для дзвінка на телефонний номер оператора мобільного зв`язку «МТС». Тоді ОСОБА_6 розізлився та вдарив його кулаком правої руки в область лівого ока. Від отриманого удару він перевернувся догори ногами та впав на землю. Після цього ОСОБА_6 наніс йому близько 5-6 ударів ногами по тулубу та спині. Він лишався в свідомості, але не міг підвестись та чинити опір. Далі ОСОБА_6 з лівої кишені його сорочки дістав мобільний телефон марки «Nokia», зірвав з пояса барсетку вартістю 150 грн, в якій знаходились грошові кошти у сумі 475 грн, краплі для очей вартістю 85 грн та армійський металевий ліхтар, який для нього матеріальної цінності не становить, та зник у невідомому напрямку з викраденим майном. Він пролежав близько 10-15 хвилин, потім підвівся та підійшов до незнайомих чоловіків та попрохав про допомогу. В подальшому приїхали працівники, які доставили його до райвідділку поліції. На даний час йому повернуто лише мобільний телефон.

В судовому засіданні ОСОБА_10 вказав, що безпосередньо обвинувачений ОСОБА_6 завдав йому тілесні ушкодження та заволодів його майном.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 26 липня 2022 року в денний час доби він разом з ОСОБА_10 сиділи біля будинку №7 по вул. Привокзальній в м.Запоріжжя та вживали алкогольні напої. В цей час до них підійшов ОСОБА_6 та почав розмовляти з ОСОБА_10 , а він в цей час пішов в аптеку, щоб придбати настоянку глоду. Коли повертався, то зустрів ОСОБА_10 , обличчя якого було в крові. Потім приїхали співробітники поліції та доставили їх до райвідділку поліції для з`ясування обставин.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він працює оперуповноваженим ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. 26 липня 2022 року в денний час доби надійшов виклик на лінію 102 про те, що в Південному мікрорайоні м.Запоріжжя невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_15 незаконно заволодів чужим майном. Він разом з іншими співробітниками поліції виїхали за місцем події, де опитали потерпілого ОСОБА_10 щодо прикмет нападника та переліку викраденого майна. Далі вони поїхали за адресою проживання ОСОБА_6 , опитали його. Останній повідомив про події, що відбулись між ним та ОСОБА_10 , та пояснив, чому мобільний телефон потерпілого знаходиться у нього. В подальшому ОСОБА_6 був доставлений до райвідділку поліції, де під час складання протоколу затримання у нього було вилучено мобільний телефон потерпілого ОСОБА_10 . Щодо локалізації тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_10 , то не пам`ятає оскільки пройшло багато часу.

Також, судом першої інстанції досліджені письмові докази, яким надана відповідна правова оцінка, а саме:

- протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26 липня 2022 року, відповідно до якого 26 липня 2022 року о 15.30 год. поблизу будинку АДРЕСА_2 невідомий чоловік завдав тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 та заволодів його майном, а саме: мобільним телефоном і готівкою в розмірі 470 грн (а.п.88);

- протокол огляду місця події від 26 липня 2022 року з додатками, згідно з яким 26 липня 2017 року в період часу з 21.36 год. по 22.00 год. оглянуто ділянку місцевості, розташовану поблизу будинку №7 по вул. Привокзальній в м. Запоріжжя (а.п.91-98);

- протокол огляду від 26 липня 2022 року з додатками, згідно з яким частини тканини лямки-ремінця для барсетки чорного кольору, що кріпилася на ремінні брюк потерпілого ОСОБА_10 , яка має механічне пошкодження у вигляду розриву (а.п.100-103);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 26 липня 2022 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), відповідно до якого 26 липня 2022 року о 17 год. 10 хв. в присутності двох понятих та захисника було затримано ОСОБА_6 , у якого вилучено мобільний телефон марки «Нокіа», моделі «ТА-1203», у корпусі чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_10 (а.п.118-124);

- протокол огляду предмету від 26 липня 2002 року з додатками, мобільного телефону марки «Нокіа», моделі «ТА-1203», у корпусі чорного кольору, ІМЕІ : НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_10 , який був вилучений 26 липня 2022 року під час складання протоколу в порядку ст.208 КПК України у ОСОБА_6 (а.п.125);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 26 липня 2022 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка 26 липня 2022 року об 15 годині 30 хвилин біля будинку №7 по вул.Привокзальній в м. Запоріжжі наніс йому тілесні ушкодження та заволодів його майном (а.п.111-116);

- висновок судово-товарознавчої експертизи №492-22 від 05 серпня 2022 року, згідно з яким ринкова вартість вкраденого мобільного телефону марки «Нокіа», моделі «ТА-1203» у корпусі чорного кольору на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 26 липня 2022 року, складає 269,55 грн (а.п.133-139);

- висновок судово-медичної експертизи № 1098п від 26 липня 2022 року, відповідно до якого тілесні ушкодження у вигляді синця та садна лівої брови, в лівій щічній ділянці біля вушної раковини, в ділянці лівої щоки, на лівій вушній раковині, в ділянці лівої ключиці та передньої поверхні лівого плечового суглобу, в ділянці спини праворуч у верхній її частині у ОСОБА_10 , як кожне окремо, так і сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я та незначною стійкої втрати непрацездатності (а.п.109-116);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 10 серпня 2022 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), з якого вбачається, що ОСОБА_10 на ділянки місцевості, розташованої біля будинку №7 по вул. Привокзальній в м.Запоріжжі показав місце вчинення злочину, механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 та послідовність дій останнього щодо заволодінням його майном (а.п.164-169);

- висновок додаткової судово-медичної експертизи № 1419/к від 12 серпня 2022 року, згідно з яким тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 , зважаючи на принципове співпадіння за локалізацією (ліва передньо - бічна поверхня голови та верхньо-права ділянка спини) та характер травмуючого предмета (рука стиснута у кулак при травмуванні діє як тупий предмет) не виключає можливість утворення тілесних ушкоджень за механізмом, на який вказує потерпілий ОСОБА_10 під час слідчого експерименту, утворились не менш ніж від однієї травматичної дії, чим підтверджуються пояснення потерпілого про механізм спричинення йому тілесних ушкоджень (а.п.175-179);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 10 серпня 2022 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), з якого слідує, що свідок ОСОБА_11 на ділянці місцевості, розташованої біля будинку №7 по вул. Привокзальній в м. Запоріжжя показав місце вчинення злочину щодо потерпілого ОСОБА_10 (а.п.140-145);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 13 вересня 2022 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), з якого убачається, що підозрюваний ОСОБА_6 на ділянці місцевості, розташованої біля будинку №7 по вул.Привокзальній в м.Запоріжжі показав місце вчинення злочину, механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 (наніс один удар долонею (ляпасу) по потилиці) та за згоди останнього взяв його телефон для здійснення дзвінка (а.п.180-186);

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0001038 від 26 липня 2022 року (а.п.85-86);

- рапорт чергового Комунарського ВП Дніпровського ВП в Запорізькій області про вчинений злочин (а.п.87);

- постанову про визнання речових доказів від 26 липня 2022 року (а.п.89-90, 106-106, 117-118, 122-123, 126-127);

- постанову про визнання речових доказів від 10 вересня 2022 року (а.п.162-163, 170-171);

- постанову про визнання речових доказів від 13 вересня 2022 року (а.п.187-188);

- ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 липня 2022 року про арешт майна (а.п.128-129).

Так, потерпілий ОСОБА_10 безпосередньо зазначив, що саме обвинувачений ОСОБА_6 із застосуванням насильства - нанесення йому тілесних ушкоджень, заволодів його мобільним телефоном, а також іншим його майном.

При цьому, потерпілий детально розповів про обставини вчинення злочину щодо нього.

Його показання узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 , який, окрім іншого, пояснив, що у зазначений в обвинувальному акті день та час, обвинувачений ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та почав розмовляти з ним; потім свідок відлучався, а коли повернувся назад через деякий час, обвинуваченого вже не було, а у потерпілого ОСОБА_10 обличчя було у крові.

Також, зазначені потерпілим обставини узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_14 , який, окрім іншого, пояснив, що, виїхавши на місце події злочину за викликом на лінію 102, виявили потерпілого, який надав пояснення щодо обставин, які відбулися, а також надав опис прикмет нападника та перелік викраденого майна. Далі вони поїхали за адресою проживання ОСОБА_6 , опитали його, та у подальшому в приміщенні відділу поліції, під час складання протоколу затримання обвинуваченого, вилучили у останнього мобільний телефон потерпілого ОСОБА_10 .

До того ж, сам обвинувачений не заперечував того, що він був на місці події злочину, взяв у потерпілого мобільний телефон, наніс, при цьому, йому тілесне ушкодження, та під час його затримання добровільно видав мобільний телефон потерпілого.

Показання обвинуваченого з приводу того, що він хотів повернути телефон потерпілому, але останнього вже не було на місці події, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_11 , який повернувшись на місце події, виявив лише потерпілого з кров`ю на обличчі, натомість обвинуваченого вже не було.

Ставити під сумнів правдивість показань потерпілого та вказаних свідків жодних підстав немає, оскільки вони є послідовними та узгоджуються між собою та з іншими доказами.

Зокрема, вищезазначені показання повністю узгоджуються з відомостями з протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26 липня 2022 року, відповідно до якого 26 липня 2022 року о 15.30 год. поблизу будинку №7 по вул. Привокзальній в м. Запоріжжя, невідомий чоловік завдав тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 та заволодів його майном, а саме мобільним телефоном і готівкою в розмірі 470 грн.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26 липня 2022 року ( ОСОБА_6 ) та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), 26 липня 2022 року о 17 год. 10 хв. в присутності двох понятих та захисника було затримано ОСОБА_6 , у якого вилучено мобільний телефон марки «Нокіа», моделі «ТА-1203», у корпусі чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_10 .

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26 липня 2022 року та дослідженим в судовому засіданні додатком до протоколу (відеозаписом), потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка 26 липня 2022 року об 15 годині 30 хвилин біля будинку №7 по вул.Привокзальній в м.Запоріжжі наніс йому тілесні ушкодження та заволодів його майном.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 10 серпня 2022 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), ОСОБА_10 на ділянці місцевості, розташованій біля будинку №7 по вул. Привокзальній в м.Запоріжжі показав місце вчинення злочину, механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 та послідовність дій останнього щодо заволодінням його майном.

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 13 вересня 2022 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), убачається, що підозрюваний ОСОБА_6 на ділянці місцевості, розташованій біля будинку № 7 по вул. Привокзальній в м.Запоріжжі показав місце вчинення злочину, механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 (наніс один удар долонею (ляпасу) по потилиці) та за згоди останнього взяв його телефон для здійснення дзвінка.

Показання обвинуваченого про те, що він наніс лише один удар потерпілому, окрім показань самого потерпілого, спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 1098п від 26 липня 2022 року, де зазначено, що у потерпілого виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця та садна лівої брови, в лівій щічній ділянці біля вушної раковини, в ділянці лівої щоки, на лівій вушній раковині, в ділянці лівої ключиці та передньої поверхні лівого плечового суглобу, в ділянці спини праворуч у верхній її частині, та які як кожне окремо, так і сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я та незначної стійкої втрати непрацездатності.

Крім того, згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи №1419/к від 12 серпня 2022 року, тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 , зважаючи на принципове співпадіння за локалізацією (ліва передньо - бічна поверхня голови та верхньо-права ділянка спини) та характер травмуючого предмета (рука стиснута у кулак при травмуванні діє як тупий предмет) могли утворитись за механізмом, на який вказує потерпілий ОСОБА_10 під час слідчого експерименту, не менш ніж від однієї травматичної дії, чим підтверджуються пояснення потерпілого про механізм спричинення йому тілесних ушкоджень.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зазначені докази у своїй сукупності підтверджують поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, при викладених у вироку суду обставинах, водночас спростовують версію сторони захисту стосовно добровільної передачі потерпілим обвинуваченому мобільного телефону.

Отже, доводи захисника про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого не є слушними та суперечать фактичним обставинам провадження.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який хоча і є особою з інвалідністю, проте раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, в т.ч. за вчинення грабежу. Обставин, що пом`якшують, або обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставини, на які посилається захисник, а саме те, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину та мати пенсійного віку, фактично були враховані судом при призначенні покарання.

Відомостей про те, що обвинувачений за станом свого здоров`я не може утримуватись в умовах ізоляції від суспільства, матеріали провадження не містять та при апеляційному розгляді суду апеляційної інстанції таких відомостей не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4