Справа № 182/3438/17
Провадження № 1-кп/0182/213/2023
У Х В А Л А

Іменем України

11.10.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №0000386 та №0001978 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 152 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 152 КК України

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці без визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, а саме ризик переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу, ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що вона вибачила свого сина.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши що злочини він не вчиняв.

Адвокат ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

За змістом статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховує в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним,обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні,у вчиненні якого він підозрюється,обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного,обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного,обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного,обвинуваченого; майновий стан підозрюваного,обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного,обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів,якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

За змістом норми ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні тяжких злочинів, і в разі визнання його винним, йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що може спонукати його переховуватись від суду.

Також , незважаючи на те, що потерпіла ОСОБА_6 допитана в судовому засіданні і ризик тиску на неї не є суттєвим, за думкою суду, існує ризик скоєння нових, аналогічних злочинів у відношенні потерпілої.

Суд вважає, що зазначені ризики не минули і на теперішній час, і запобігання зазначеним ризикам можливо лише при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, суд вважає, що ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу не минули, а тому суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, застава не визначалась.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 днів, з 11.10.2023 року до 09.12.2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1