Дата документу 19.10.2023Справа № 554/9808/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000535 від 14.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

В ході досудового розслідування встановлено, що 14.10.2023 року до ЧЧ ВП №1 ПРУП ГУНП в Полтавській області з письмовою заявою звернулась гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , про те, що в період часу з 15 год. по 15.40 год. невідома особа в умовах військового стану здійснила краджіку належного заявниці мобільного телефону марки "Redmi" в корпусі чорного кольору, котрий заявниця залишила на зарядці в залі очікування Південного вокзалу м. Полтава, що за адресою: м. Полтава, площа Слави 1.

За даним фактом СВ відділення поліції № 1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області відкрите кримінальне провадження № 0000535 від 14.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно протоколу огляду від 18.10.2023 громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Redmi 9A» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, в чохлі червоного відтінку, RAM:2GB, ROM:32GB, який з його слів він викрав, шляхом вільного доступу 14.10.2023 року у гр. ОСОБА_5 .

Вищевказаний вилучений мобільний телефон постановою слідчого від 18.10.2023 було визнано речовим доказом.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході огляду предмету від 18.10.2023:

- мобільний телефон марки «Redmi 9A» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, в чохлі червоного відтінку, RAM:2GB, ROM:32GB, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, який після проведення судово-товарознавчої експертизи повернути під розписку на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1