Справа № 939/180/24
УХВАЛА

Іменем України

30 січня 2024 рокусмт Бородянка

Слідчий суддя Бородянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у неповерненні вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2024 року до суду від адвоката ОСОБА_2 надійшла вказана скарга, яка мотивована тим, що 24 січня 2024 року слідчими Бородянського відділу поліції у Київській області в рамках кримінального провадження № 0000272 від 24 січня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено меблі та побутову техніку, а саме: системні блоки, монітори, клавіатури, мишки, вентилятор, відеореєстратор, детектор валют, камери внутрішнього та зовнішнього відеоспостереження, кондиціонер, кавомашина, модем, обігрівачі, пилососи, стільці, тумби, сейф, телефон, які належать ОСОБА_3 . На вказане майно до цього часу не накладено арешт і яке не має відношення до кримінального провадження, відповідно не є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України. Вилучене майно утримується слідчим безпідставно, а відтак підлягає поверненню його законному володільцю. Сторона захисту наголошує, що орган досудового розслідування, слідчий і прокурор не мають жодних обґрунтованих даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власниками належним їм майном. За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення вказаного майна його законному володільцю є безпідставною. Вважав, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку. Враховуючи вказані обставини, просив зобов`язати уповноважених осіб Бородянського відділу поліції у Київській області, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 від 24 січня 2024 року, повернути власнику ОСОБА_3 , вилучене 24 січня 2024 року майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Підстави та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу норм КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Таким чином, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

В свою чергу, за положеннями ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

У зв`язку з реформуванням органів поліції на підставі наказу Голови Національної поліції № 955 від 8 грудня 2020 року «Про затвердження змін до Структури територіальних органів поліції», утворено СВ Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, у складі Відділення поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області слідче відділення відсутнє.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.

Слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, у відділенні поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області слідче відділення відсутнє, то скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у неповерненні вилученого майна, слід повернути скаржнику, що не позбавляє останнього права звернення до відповідного слідчого судді, в межах територіальної підсудності якого знаходиться орган досудового розслідування.

Керуючись ст. 303, 304, 309, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути адвокату ОСОБА_2 скаргу, подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у неповерненні вилученого майна, для звернення за підсудністю до відповідного слідчого судді, в межах територіальної підсудності якого знаходиться орган досудового розслідування.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_4