Провадження № 1-кс/303/1766/23
У Х В А Л А

Іменем України

28 грудня 2023 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 10 січня 2023 року, клопотання прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання особи під домашнім арештом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України на строк досудового розслідування, тобто до 02 лютого 2024 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, недоцільність обрання щодо підозрюваного запобіжних заходів, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст. 176 КПК України, у зв`язку з чим прокурор просить продовжити строк цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 на строк досудового розслідування тобто до 02.02.2024 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, посилаючись на доводи, викладені в клопотанні, прохав його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний, захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, оскільки останній хворіє на цукровий діабет типу ІІ, потребує звернення до медичних закладів, крім того не може возити дружину на роботу із села в місто, має невелику пенсію і не має іншого доходу.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан, який продовжено Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов?язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов?язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день у ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, виник злочинний умисел на незаконне переправлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється особою призовного віку, якій обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

З метою організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України та обговорення варіантів незаконного перетину державного кордону, 05.10.2023 ОСОБА_5 в ході телефонної розмови, призначив зустріч на території автовокзалу в м. Берегово, яка мала відбутись близько 14 год. 00 хв. 06.10.2023.

В подальшому 06.10.2023, о 14 год. 40 хв. ОСОБА_7 знаходячись на території автовокзалу в м.Берегово по вул. Мужайська, 52, діючи за вказівками ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_6 , який провів із ОСОБА_7 розмову щодо його переправлення через державний кордон України, та нерозголошення відомостей, які стануть йому відомі під час його здійснення, після чого ОСОБА_6 , на автомобілі «Volkswagen» з д.н.з. НОМЕР_1 , відвіз ОСОБА_7 до невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка на невстановленому автомобілі відвезла ОСОБА_7 до м. Мукачево, де при розмові із ОСОБА_7 , знаючи, що останньому обмежено виїзд за кордон, провів з ним усні домовленості про організацію його переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску. При цьому, за виконання вказаних дій, невстановлена досудовим розслідуванням особа висунула вимогу надання у якості винагороди грошових коштів у розмірі 5000 доларів США, з яких невстановлена досудовим розслідуванням особа мала частково здійснити розрахунок із іншими співучасниками злочину.

27.10.2023 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою отримання передплати за незаконне переправлення особи через державний кордон України, прибули на зустріч з громадянином України ОСОБА_7 , до ТЦ «Епіцентр» що в м. Мукачево по вул. Лавківська 1Д, та знаходячись на території торгового центру, отримали від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 4500 доларів США, в якості передплати та надали вказівки щодо подальших дій для здійснення незаконного перетину кордону.

В подальшому, 28.10.2023 невстановлена досудовим розслідуванням особа зателефонував ОСОБА_7 , та з метою належної організації незаконного переправлення останнього через державний кордон, надала вказівку приїхати до м. Берегово, та поселитися в готелі «Практик», що за адресою м.Берегово, вул.Б.Хмельницького, 101, де очікувати подальших вказівок.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України за грошову винагороду, ОСОБА_5 , умисно, за попередньою змовою ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний наслідки свого діяння, з метою незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, залучили до протиправної діяльності ОСОБА_8 , який 01.11.2023 близько 17:00 годин, з метою незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, приїхав на автомобілі марки «Nissan Qashqai» номерний знак « НОМЕР_2 » на територію готелю «Практик», що за адресою: м. Берегово, вул.Богдана Хмельницького, 101, де підібрав до салону свого автомобіля ОСОБА_7 та відвіз останнього в бік прикордонного населеного пункту Гетен, Берегівського району, Закарпатської області, що межує з Угорською Республікою, під час чого надавав вказівки по маршруту руху для незаконного перетину через державний кордон України, поза пунктами пропуску до Угорської Республіки.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч.1 та ч.4 ст.214 КПК України внесено до ЄРДР за № 0001188 від 16 жовтня 2023 року. Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.2 та ч.3 ст. 332 КК України.

06 листопада 2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні корисливого тяжкого злочину, тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недоцільно та неефективно.

Осіб, які б поручились за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Підозрюваний ОСОБА_5 являється пенсіонером, клопотав щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому відносно нього обрати запобіжний захід у вигляді застави є недоцільним.

Ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У судовому засіданні прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, міра покарання якого передбачає позбавлення волі, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань для уникнення кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; його вік; є пенсіонером; наявність сталих соціальних зв`язків у місці проживання, добре характеризується, хворіє на цукровий діабет 2 типу, відсутність судимостей у підозрюваного; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик повторення протиправної поведінки.

Матеріали клопотання слідчого не містять достатніх доказів, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурором, слідчим належно не мотивовано, чому більш м`який запобіжний захід домашній арешт в нічний час без застосування електронного засобу контролю не може запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви щодо тяжкості вчиненого злочину не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Така позиція узгоджується з пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України №14-рп/2003 від 08 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, згідно якої тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Одночасно слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні у справі "Харченко проти України" (у справах "Третьяков проти України" та "Єлоєв проти України") зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного враховуються також вимоги ст. ст. 5-6 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ст.5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини вказує, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно вимог ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим, прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи зазначене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що згідно ч.4 ст.194 КПК України, відносно ОСОБА_5 слід застосувати в межах строку досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: у виді домашнього арешту в нічний час без застосування електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Мукачівської окружної прокуратури в Закарпатській області ОСОБА_9 про продовження строку цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Мочола Берегівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 21-00 години до 06-00 ранку без застосування електронного засобу контролю на строк досудового розслідування до 02 лютого 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- заборонити з 21-00 години до 06-00 ранку залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту передати для виконання Берегівському РВП ГУНП в Закарпатській області та негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Вручити копії цієї ухвали підозрюваному та захиснику негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1