Справа №-613/1577/23 Провадження №-1-кп/613/163/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 14.03.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гути, українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 приблизно о 08 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_1 , рухався по автомобільній дорозі сполученням «Харків-Охтирка» в напрямку від м. Харків до м. Богодухів Харківської області, де, під час руху на 35 км вказаної автодороги - поблизу с. Максимівка Богодухівського району Харківської області, діючи необережно, порушивши вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України (далі за змістом ПДР), згідно з якими під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, обрав таку швидкість руху і такі прийоми керування, при яких втратив контроль над керуванням автомобілем «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_1 , та допустив виїзд транспортного засобу на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення із зустрічним автомобілем «AUDI A6» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого пасажиру автомобіля «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження, від яких він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у лікарні, а пасажиру автомобіля «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-17/33-БГт/22 від 07.04.2022 причиною смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стали несумісні з життям травми декількох ділянок тіла, а саме закрита черепно-мозкова травма, закрита тупа травма грудної клітини та черевної порожнини, чрезвертельний перелом правого стегна.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-798/2023 від 14.06.2023, потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому обох кісток правої гомілки на рівні нижньої третини, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/13070-ІТ від 17.07.2023 дії водія автомобіля «FORD FOCUS», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення злочину, надав показання щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Так, під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що потерпіла ОСОБА_4 є його рідною сестрою, а загиблий ОСОБА_8 її чоловіком. 04.03.2022 близько 08:00 год. ранку він віз свою сестру ОСОБА_4 разом з її чоловіком та дитиною з м. Харків, де відбувалися постійні обстріли, в евакуацію до с. Карлівка Богодухівського району Харківської області. Дорога була засніжена та не почищена. Під час руху в с. Максимівка Богодухівського району Харківської області він побачив, що йому назустріч їде вантажний автомобіль, який намагається обігнати чорний мікроавтобус. Цей мікроавтобус їхав йому назустріч, і щоб уникнути зіткнення, ОСОБА_6 різко повернув кермо вправо. Оскільки дорога була слизькою, його автомобіль занесло і розкрутило спочатку на своїй смузі руху, а потім винесло на зустрічну смугу руху, де він зіткнувся з автомобілем «Ауді», який їхав по зустрічній смузі руху. Після цього ОСОБА_6 втратив свідомість і прийшов до тями лише в лікарні. На час ДТП він був тверезим.

Вказав, що він надав матеріальну допомогу своїй сестрі відразу, як фізично зміг це зробити, відшкодував витрати на її лікування та витрати на поховання її чоловіка. Зазначив, що в ході досудового розслідування від відразу визнав свою вину у вчиненні злочину, після цього не змінював своєї позиції, добровільно брав участь у слідчих діях, а саме у проведенні слідчого експерименту, під час якого детально розповів та показав на місці механізм вчинення злочину. Крім того, він надавав допомогу слідчому та експерту під час проведення експертиз. Зазначив, що до моменту ДТП та після цього випадку він жодного разу не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Щиро розкаявся у вчиненому, просив обрати йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі та не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки на початку війни він втратив роботу і наразі працює водієм таксі, що єдиним джерелом його заробітку.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що є рідною сестрою обвинуваченого. Підтвердила показання ОСОБА_6 щодо фактичних обставин ДТП, пояснила, що чорний мікроавтобус їхав прямо на них, тому іншого способу дій, ніж різко скерувати автомобіль вправо, у обвинуваченого як у водія на той момент не було. Автомобіль Ауді на момент обгону чорним мікроавтобусом вантажівки знаходився далеко від них, однак, уникнути зіткнення не вдалося у зв`язку з вкрай поганим станом дороги, яка була засніженою.

Зазначила, що після ДТП, на початку березня 2022 року, вона перебувала у лікарні та сама була не в змозі ані дістати необхідні ліки для власного лікування, що було вкрай важко зробити на початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, ані займатися похованням чоловіка. Всіма цими питаннями займався ОСОБА_6 , який повністю взяв на себе усі витрати по її лікуванню та по похованню її чоловіка. На даний час вона не має до обвинуваченого жодних претензій матеріального або морального характеру. Крім того, підтвердила відсутність претензій до обвинуваченого матеріального або морального характеру і у її свекрухи - матері загиблого ОСОБА_9 .. Вказала, що на даний час ОСОБА_6 матеріально та фізично допомагає їх літньому вітчиму, який залишився самотнім після смерті матері. Підтвердила, що єдиним джерелом заробітку для ОСОБА_6 є робота водієм у таксі, у зв`язку з чим просила не позбавляти його права керування транспортним засобом та не обирати покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, а також те, що він не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілої, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 та середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_4 ..

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. За таких обставин, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, висловленої ним в судовому засіданні, а також добровільне відшкодування завданого збитку, яке виразилось у повному відшкодуванні ОСОБА_6 матеріального та морального збитку потерпілій ОСОБА_4 ..

Крім того, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, яке полягало в тому, що обвинувачений добровільно брав участь у проведенні слідчого експерименту, після зізнання у вчиненні злочину не змінював своєї позиції, отже надавав органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, досудовим розслідуванням та судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , встановлено, що він офіційно не працює, одружений, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризуються нейтрально, за місцем колишньої роботи (працював з 12.06.2020 по 30.01.2023) характеризується позитивно.

Відповідно до висновку, викладеного у досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, та не становитиме небезпеки для суспільства. Рівень вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 органом пробації оцінено як низький, рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінено як низький.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.50, 65 КК України, а також роз`ясненнями абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини справи, той факт, що злочин, вчинений ОСОБА_6 , є злочином з необережності,ставлення обвинуваченого до вчиненого, висновок досудової доповіді, а також той факт, що потерпіла ОСОБА_4 не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, яке є достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання суд враховує ставлення ОСОБА_6 до допущеного кримінального правопорушення, відсутність відомостей про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху до моменту ДТП та після його вчинення, той факт, що порушення ПДР відбулось за відсутності обтяжуючих обставин (таких, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння тощо), а також ті фактичні обставини, за яких було вчинено злочин, що сприяли ДТП несприятливі погодні умови, незадовільний стан дорожнього покриття.

Крім того, судом взято до уваги, що робота водієм таксі є єдиним джерелом доходу ОСОБА_6 , оскільки він втратив постійну роботу, що підтверджується характеристикою ТОВ «Будвельник» від 26.06.2023, а також показаннями потерпілої ОСОБА_4 та самого ОСОБА_6 ..

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне не призначити ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а відтак, наявні підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_6 від відбування основного покарання з іспитовим строком на два роки. На період іспитового строку слід покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Під час досудового слідства 12.09.2023 обвинуваченому обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчився 08.11.2023. З урахуванням вимог ст.ст. 176, 177, 377 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме: 9559,20 грн. витрат на проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 17242 від 17.08.2023; 3824,00 грн. витрат на проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/13068-ІТ від 19.07.2023; 3824,00 грн. витрат на проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/13070-ІТ від 17.07.2023.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 376, 394, 395, ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави:

9559 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 20 коп. витрат на проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № 17242 від 17.08.2023;

3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. 00 коп. витрат на проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/13068-ІТ від 19.07.2023;

3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. 00 коп. витрат на проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/13070-ІТ від 17.07.2023.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Повний текст вироку складено та підписано 14.11.2023.

Суддя ОСОБА_1