Справа № 362/2016/20
Провадження № 1-кп/362/185/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000415 від 23.02.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків, Київської обл., українця, гр-на України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, що має середню освіту, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.12.2019 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 23.02.2020 р. близько 02 год. 30 хв., знаходячись по місцю свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступив у словесну сварку із своєю дружиною ОСОБА_4 , під час якої прокинулась їхня малолітня донька ОСОБА_8 та стала плаката. Це викликало обурення у ОСОБА_6 , в зв`язку із чим у нього виник прямий умисел, спрямований на заподіяння дитині тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння малолітній ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , маючи на меті спричинення тяжких тілесних ушкоджень, взяв з ліжка лівою рукою свою малолітню доньку ОСОБА_8 за комірець футболки та через міжкімнатний пройом умисно кинув малолітню ОСОБА_8 на підлогу сусідньої кімнати. Одразу ж після цього ОСОБА_4 взяла на руки ОСОБА_8 і вибігла з нею з вказаного будинку, чим завадила ОСОБА_6 довести свій злочинний умисел до кінця.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 121 КК України як незакінчений замах на умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор у відповідності до ст. 338 КПК України змінив правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 із ч.3 ст.15 ч.1 ст. 121 КК України на ч.1 ст. 125 КК України, а саме висунув йому обвинувачення в тому, що ОСОБА_6 23.02.2020 р., близько 02 год. 30 хв., будучи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись про місцю свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , вступив у словесну сварку із своєю дружиною ОСОБА_4 , під час якої прокинулась їхня спільна малолітня дитини ОСОБА_8 і стала плакати. ОСОБА_6 , будучи невдоволеним плачем дитини, та маючи намір на спричинення останній легких тілесних ушкоджень, зайшовши до спальної кімнати будинку, розташованого за вищевказаною адресою, де взявши на руки малолітню ОСОБА_8 , кинув її на підлогу вказаної кімнати, спричинивши останній тілесні ушкодження у виді синця на лобі справа. Дані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 .

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження.

Прокурор проти задоволення клопотань не заперечив.

Потерпіла та її представник щодо клопотання захисника та обвинуваченого про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не заперечували.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого та заява обвинуваченого підлягає до задоволення з наступних підстав.

Верховний суд в постанові № 127/26665/16-к наголосив, що положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма і положення ст. 49 КК є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне клопотання.

Суд, керуючись вказаною правовою позицією Верховного суду та положенням ч.4 ст. 286 КПК України, невідкладно перейшов до розгляду клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Згідно зміненого прокурором обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України (в ред. від 16.01.2020 р.) на момент вчинення 23.02.2020 р. кваліфікувався як злочин невеликої тяжкості, а на момент розгляду кримінального провадження - кримінальним проступком.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, в зв`язку із закінченням строку давності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку минуло два роки.

Оскільки, з моменту вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку (23.02.2020 р.), станом на 30.11.2023 р. минуло більше 2 (двох) років, а тому наявні підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття даного кримінального провадження.

У відповідності до ст. 285 КПК України судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання захисника та заяви обвинуваченого.

Керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

Звільнити на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000415 від 23.02.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні: медичну документацію (медичну картку №351/1584) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1