УХВАЛА

Справа № 495/8933/21

Номер провадження 1-в/495/63/2023

22 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектор Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про заміну звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого для відбування призначеного покарання у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської обл., українця, громадянина України, раніше судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

засудженого 07.04.2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, згідно з ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1(один) рік, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядження про виконання вироку, що набрало законної сили та вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, надійшли на виконання до Білгород-Дністровського районного відділу пробації 21.07.2022 року.

11.08.2022 року засуджений ОСОБА_3 з`явився до відділу пробації, де був під підпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також попереджений про правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності зі ч. 2 ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України за систематичне скоєння правопорушень, за ухилення від відбування покарання та не виконання обов`язків накладених на нього судом, а саме відміну випробувального терміну та направлення в місця позбавлення волі для відбування накладеного судом покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. За результатами бесіди у засудженого відібрано письмову підписку.

У відповідності із ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_3 судом були покладені наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно з ч. 3 ст. 13 КВК України, 11.08.2022 року засудженому ОСОБА_3 було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої він зобов`язаний з`являтися на реєстрацію 1, 2, 3, 4 четвер кожного місяця.

У зв`язку з порушенням умов відбування покарання та обов`язку покладеного на засудженого судом, а саме неявка на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини, 01.02.2023 р. відділ пробації направив до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області подання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженої для відбування призначеного покарання, але 23.02.2023р. в поданні відділу пробації було відмовлено.

Будучи засудженим до покарання з випробуванням і перебуваючи на обліку у відділі пробації, гр. ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення ставати не бажає, 09.02.2023, та 16.02.2023р. знову не з`явився до відділу пробації на реєстрацію без поважної причини, за що йому інспектором відділу 23.02.2023 року було винесено письмове попередження, та повторно роз`яснені умови та порядок відбування не пов`язаного з позбавленням волі, та був попереджений про правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності зі ч. 2 ст. 78 КК України та ст. 166 Кримінально-виконавчого Кодексу України.

Після винесення чергового письмового попередження, засуджений 23.03.2023 р. знову не з`явився до відділу пробації на реєстрацію без поважної причини, за що 06.04.2023 р. гр. ОСОБА_3 було винесено друге письмове попередження.

Згідно письмових пояснень відомо, що засуджений хворів, лікувався в домашніх умовах, до лікаря не звертався, офіційних документів підтверджуючих хворобу не має. Після винесення попередження з гр. ОСОБА_3 проведена профілактична бесіда та повторно роз`яснено, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного притягнення до адміністративної відповідальності, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом, і він буде направлений для відбування призначеного судом покарання.

Таким чином, за час відбування покарання гр. ОСОБА_3 3 рази не з`явився до органу пробації без поважної причини, за що йому винесено 2 попередження, а також відсутні об`єктивні обставини, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені (ч. 4 ст. 166 КВК України).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пробацію» від 05.02.2015 р. № 160-VIII була складена оцінка ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення суб`єктом пробації. Рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення - низький. Виявлені криміногенні потреби (контроль над поведінкою та мисленням, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів). З урахування результатів оцінки ризиків 08.09.2022 року разом з засудженим був складений індивідуальний план роботи до якого включені наглядові заходи, соціально-виховні; консультативна та психологічна допомога, котрий на даний час виконується.

Згідно плану роботи засудженого, криміногенні потреби виконані частково.

Протягом перебування суб`єкта пробації на обліку, проводилася соціально-виховна робота, в рамках, якої засуджений повинен був приймати участь у групових заходах соціального та психологічного спрямування, але засуджений ігнорував їх та не завжди приймав участі.

Будучи засудженим до покарання з випробуванням і перебуваючи на обліку в відділі пробації, гр. ОСОБА_3 належних висновків для себе не робить, не бажає ставати на шлях виправлення.

З огляду на вищевказане провідний інспектор Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області у своєму поданні просить суд вирішити питання про відміну звільнення від покарання з випробуванням та направленням засудженого для відбування призначеного строку покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2022 року.

У судове засідання прокурор не з`явився, однак подав заяву, відповідно до якої просить розглядати подання за його відсутності, подання Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області не підтримує та просить відмовити у його задоволені, у разі неявки у судове засідання усіх осіб просить фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Представник органу пробації у судове засідання не з`явився.

Засуджений ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд подання за його відсутності.

Дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2022 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_3 було покладено наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує, зокрема питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно зі ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених,місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

До поважних причин неявки засудженого до уповноваженого органу з питань пробації КВК України відносить несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.

У відповідності до ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про відміну звільнення з випробування і направлення засудженого для відбування призначеного покарання повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, в чому полягали правопорушення, чи відбувались вони систематично, які стягнення були покладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою накладення адміністративного стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття призначеного покарання.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Суд вважає, що органом пробації не надано суду достатніх доказів того, що засуджений порушував обов`язки, покладені на нього судом, адже до органів пробації на реєстрацію з`являвся, як встановлено судом та зазначено у поданні у зв`язку з хворобою.

До кримінальної відповідальності повторно не притягався, у матеріалах подання не підтверджено систематичне вчинення засудженим правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення (три або більше).

Тому, вивчивши доводи подання, матеріали кримінального провадження, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання, оскільки судом встановлено, що неявка засудженого ОСОБА_3 на реєстраційні відмітки до органу пробації та вчинення ним адміністративних правопорушень не носило характер систематичності та не може бути підставою для суду зробити правовий висновок про небажання засудженого ставати на шлях виправлення та порушення ним умов звільнення від призначеного покарання з іспитовим строком.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 164 КВК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання провідного інспектор Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про заміну звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого для відбування призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 та направлення засудженого для відбування призначеного покарання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1