Справа № 307/4120/23
Провадження № 1-кп/307/218/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000193 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця, із базовою загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 24 березня 2023 року, приблизно в 11 годині, перебуваючи в с. Бедевля по вул. Волошина Тячівського району Закарпатської області, в межах прибережно-захисної смуги русла річки Тересва (правий берег), діючи умисно, в порушення вимог ст. 13 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 19 Кодексу України «Про надра», п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 року «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», Постанови Кабінету Міністрів України №557 від 12.07.2005 року «Про затвердження порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», тобто не маючи дозвільних документів на проведення руслорегулюючих робіт та видобування корисних копалин загальнодержавного значення, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, керуючи транспортним засобом марки «КАМАЗ 5511», номерний знак НОМЕР_1 , перемістив його на берег річки Тересва, де у подальшому також керуючи ескаватором-навантажувачем марки «Terex 970», номерний знак НОМЕР_2 , шляхом знімання верхнього шару ґрунту, ковшем завантажив в кузов вантажного автомобіля марки ««КАМАЗ 5511», номерний знак НОМЕР_1 , піщано-гравійну суміш в кількості 9 метрів кубічних, яка відповідно до висновку експерта від 04 вересня 2023 № 3244- відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, тобто незаконно видобував корисні копалини загальнодержавного значення, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 240 КК України.

Із обвинувальним актом до суду надіслана угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним, підписана сторонами 20 вересня 2023 року, відповідно до якої прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення; кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 240 КК України; узгодженого покарання за ч. 2 ст. 240 КК України у вигляді штрафу у розмірі 3200 (трьох тисяч двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 54 400,00 (п`ятдесят чотири тисячі чотириста) грн., згоди на його призначення; наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, відмовився від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 5 ст. 474 КПК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Прокурор під час підготовчого судового засідання просив затвердити угоду про визнання винуватості від 20 вересня 2023 року та призначити узгоджене сторонами покарання і пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання з таких підстав.

Згідно п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 та ч. 4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим).

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання та згоду на його призначення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та що він відмовився від здійснення прав, передбачених п. 1) ч. 4 ст. 474 КПК України.

Прокурор цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та згідний на призначення узгодженої міри покарання.

Угода укладена сторонами добровільно і відповідає вимогам цього Кодексу та закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За наведеного процесуальні витрати на залучення експертів в загальному розмірі 14 338 (чотирнадцять тисяч триста тридцять вісім) грн. 80 коп., що підтверджені документально, слід стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 вересня 2023 року між прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000193 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання штраф у розмірі 3200 (трьох тисяч двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 54 400,00 (п`ятдесят чотири тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 14 338 (чотирнадцять тисяч триста тридцять вісім) грн. 80 коп.

Речові докази: зразки піщано-гравійної суміші, які упаковані до номерних пакетів «Національна поліція України» та Національна поліція України Головне слідче Управління № WAR 1382111, № WAR 1382110 та № 7255239, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку згідно з положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку за заявою.

Суддя ОСОБА_1