Справа № 136/1111/23
провадження №1-кп/136/56/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ;

з боку захисту обвинуваченої ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000167 від 17.05.2023, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Липовець, Вінницької обл., що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, не працює, з повною середньою освітою, незаміжньої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 10.05.2023 близько 16.00 год., спільно із ОСОБА_5 перебували і квартирі, що розташована по АДРЕСА_2 , власником якої являється останній та спільно із ним розпивали алкогольні напої. Під час перебування у вказаній квартирі у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння грошима, які знаходяться на банківській картці, імітовані у АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , оскільки напередодні спільно із потерпілим разом знімали з неї кошти та її було відомо ПІН-код до неї. У подальшому скориставшись тим, що ОСОБА_5 знаходився кухні квартири, яка розташована за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою реалізації свого злочинного умислу зайшла до вітальні та підійшовши до дивану таємно заволоділа банківською карткою за № НОМЕР_1 , після чого поспіхом покинула вказане житло, нічого не повідомляючи потерпілому.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

ОСОБА_4 після таємного заволодіння банківською карткою, імітованою у АТ К1 «Приватбанк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , діючи умисної достовірно розуміючи, що для доведення свого злочинного умислу їй необхідні декілька разів використати вищевказаний викрадений офіційний документ, достовірно знаючи ПІН-код до даного платіжного засобу, 10.05.2023 о 16:46 год. прийшла до банківського терміналу АТ КБ «Приватбанк», що по вул. Василя Липківського, 53 м. Липовець Вінницької області, та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, розуміючи те, що діє в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразові продовжено, востаннє від Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 строком до 19.05.2023, зняла із банківської картки за № НОМЕР_1 готівкові кошти в сумі 1000 грн. Не зупиняючись на вчиненому, 11.05.2023 о 05.30 год. ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння коштами ОСОБА_5 прийшла до банківського терміналу АТ КБ «Приватбанк», що по вул. Василя Липківського, 53 м. Липовець Вінницької області, та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, зняла із банківської картки за № НОМЕР_1 готівкові кошти в сумі 200 грн. Не зупиняючись на вчиненому, 11.05.2023 о 07:02 год. ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння коштами ОСОБА_5 прийшла до банківського терміналу АТ КБ «Приватбанк», що по вул. Пирогова, 9 м. Липовець Вінницької області, та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, зняла із банківської картки за № НОМЕР_1 готівкові кошти в сумі 600 грн. Не зупиняючись на вчиненому, 11.05.2023 о 07.08 год. ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння коштами ОСОБА_5 прийшла до банківського терміналу АТ КБ «Приватбанк», що по вул. Пирогова, 9 м. Липовець Вінницької області, та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, зняла із банківської картки за № НОМЕР_1 готівкові кошти в сумі 1000 грн. Не зупиняючись на вчиненому, 11.05.2023 о 12.26 год. ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння коштами ОСОБА_5 прийшла до банківського терміналу АТ КБ «Приватбанк», що по вул. Пирогова, 9 м. Липовець Вінницької області, та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, зняла із банківської картки за № НОМЕР_1 готівкові кошти в сумі 1000 грн. Не зупиняючись на вчиненому, 12.05.2023 о 07.10 год. ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння коштами ОСОБА_5 прийшла до продуктового магазину, який розташований по АДРЕСА_3 , та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, здійснила покупку продовольчих товарів шляхом безготівкового розрахунку на суму 50 грн. Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 на загальну суму 3850 грн., які використала на власні потреби, тим самим завдавши потерпілому збитків на вказану суму.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, визнала при обставинах вказаних в обвинувальному акті, які підтвердила суду, погодившись із кваліфікацією вчинених нею діянь, розкаявшись у вчиненому.

Суд переконався, що показання обвинуваченої є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Інші учасники судового провадження не оскаржують фактичних обставин кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оскаржуються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України, а саме як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїла кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються за ч. 1 ст. 357 КК України, як кримінальний проступок та за ч. 4 ст. 185 КК України, як тяжкий злочин, раніше не судима, офіційно не працює, незаміжня та немає на утриманні дітей, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебувала та не перебуває.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватої, обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченої, яка заробляє на життя тимчасовими заробітками.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу та позбавлення волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження нових злочинів.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 слід визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Призначення ж іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, відношення останньої до скоєного, а така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Разом із тим, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винної та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання та ізоляції її від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення її від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.

Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що з моменту вчинення злочину обвинувачена ОСОБА_4 суттєво змінила свої погляди, що свідчить про її позитивну соціальну спрямованість і наявність бажання щодо виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства. За таких обставин іспитовий строк сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.

У кримінальному провадженні не застосовувались заходи забезпечення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 368, 374, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п"ятдесят) грн.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю у 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази зберігати при матеріалах кримінального провадження..

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення, а учаснику провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_6