Справа № 452/4083/23
Провадження № 1-кп/452/370/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої

юридичної особи ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 10 листопада 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосилкі-Гостинні Самбірського району Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, працює директором ПРБП «АРКА-ЛЬВІВ», раніше не судимого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2023 року до Самбірського міськрайонного суду Львівської області від Самбірської окружної прокуратури Львівської області надійшов обвинувальний акт (з додатками) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 10 листопада 2020 року за обвинуваченнямОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2

ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою судді від 12 жовтня 2023 року було призначено підготовче судове засідання на 27 жовтня 2023 року (а.с.18).

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Вину у скоєнні даного кримінального правопорушення повністю визнав.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, вважав, що оскільки з дня вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1

ст. 366 КК України минуло понад п`ять років є правові підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов на досудовому розслідуванні не заявлявся, спричинена матеріальна шкода відшкодована в ході досудового розслідування.

Представник потерпілої юридичної особи Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_5 , розгляд даного питання відніс на розсуд суду. Повідомив, що спричинена шкода раді відшкодована.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про таке.

Згідно Статуту Приватного ремонтно-будівельного підприємства «АРКА-ЛЬВІВ», затвердженого Рішенням засновника № 15 від 17.07.2017 року, виконавчим органом підприємства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є Директор. ОСОБА_4 обіймає вказану посаду відповідно до рішення № 14 ПРБП «АРКА-Львів» від 03.01.2017 року. Отже, перебуваючи на посаді директора ПРБП «АРКА-Львів» ОСОБА_4 був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, внаслідок чого, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, є службовою особою.

31.08.2017 року між ПРБП «АРКА-ЛЬВІВ» (підрядник) та Вільшаницькою сільською радою Самбірського району Львівської області (замовник) укладено договір № 030417-1 про закупівлю робіт за державні кошти (далі - Договір) відповідно до предмету якого підрядник зобов`язується у 2017 році виконати роботи по «Реконструкції даху будівлі народного дому в с. Лукавиця Самбірського району» та договір № 030417-2 про закупівлю робіт за державні кошти (далі - Договір) відповідно до предмету якого підрядник зобов`язується у 2017 році виконати роботи по «Реконструкція фасаду будівлі народного дому в с. Лукавиця Самбірського району».

Умови договорів є аналогічними. Зокрема, у відповідності до їх положень:

-підпунктом 2.1. передбачено, що Підрядник зобов`язується на власний ризик своїми силами, засобами та матеріальними ресурсами виконати роботи, передбачені цим Договором, у такому об`ємі та з якістю, яка відповідає будівельним нормам і правилам з урахуванням вимог ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 та у визначений цим договором строк.

-підпунктом 2.2. Здавання-приймання виконаних робіт здійснюється поетапно згідно актів виконання робіт.

-підпунктом 5.1 Строк (термін) виконання робіт: серпень-жовтень 2017 року.

-підпунктом 5.2. Місце виконання робіт: Львівська обл., Самбірський район, с. Лукавиця.

-пунктом 6.3. Підрядник зобов`язаний:

-підпунктом 6.3.1. Забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим Договором.

-підпунктом 6.3.2. Забезпечити виконання робіт, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору.

-пунктом 7.1 У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену Законом та цим Договором.

-пунктом 10.1 Даний договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 21 грудня 2017 року.

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора ПБРП «АРКА-ЛЬВІВ», будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, будучи відповідальним за виконання робіт по «Реконструкції фасаду будівлі народного дому в с. Лукавиця Самбірського району» та «Реконструкції даху народного дому в с. Лукавиця Самбірського району» на замовлення Вільшаницької сільської ради, маючи спеціальні знання та досвід роботи, здійснюючи повноваження керівника Підприємства, що мало реальну можливість виконати роботи по вище згаданому об`єкту відповідно до договорів № 030417-1 та №030417-2 про закупівлю робіт за державні кошти від 21.08.2017, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи надані йому статутом очолюваного товариства повноваження та всупереч п. 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 із змінами, додатку Т, У до Національного стандарту «Правила визначення вартості будівництва» ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затвердженого наказом Мінрегіону України від 05.07.13 р. № 293, із змінами та доповненнями яким встановлено примірну форму акту приймання виконаних будівельних робіт № КБ-2в (далі ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), пункту 1.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, підпункту 6.4.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, договорів № 030417-1 та № 030417-2 про закупівлю робіт за державні кошти від 31.08.2017 укладеного між Вільшаницькою сільською радою та ПРБП «АРКА-ЛЬВІВ», Статуту ПРБП «АРКА-ЛЬВІВ» затвердженого Рішенням № 15 Засновника від 17.07.2017, достовірно знаючи про фактичні обсяги виконання об`ємів та вартості робіт на вищевказаному об`єкті, з корисливих мотивів, у період часу з 10.10.2017 по 28.11.2017, у невстановлений досудовим розслідуванням більш точний час та спосіб, маючи умисел на заволодіння бюджетними коштами, діючи в інтересах очолюваного ним ПБРП «АРКА-ЛЬВІВ», під виглядом здійснення правомірної господарської діяльності, склав та підписав завідомо неправдиві офіційні документи у яких відображено відомості про виконання ПБРП «АРКА-ЛЬВІВ» ремонтних робіт та використання будівельних матеріалів по об`єкту «Реконструкція даху будівлі народного дому в с. Лукавиця Самбірського району» та «Реконструкція фасаду будівлі народного дому в с. Лукавиця Самбірського району», виконання та використання яких станом на дати їх актування не здійснювалося, а саме:

- акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 10.10.2017, довідка про вартість виконання будівельних робіт та витрати форми КБ-3 від 10.10.2017 на загальну суму 247 766,00 грн., у який закладено обсяги робіт і вартість матеріалів про те фактично не виконані, зокрема: п. 1 РН8-6-3 Заміна кроквяних ніг із брусів 75 м; п. 2 РН18-6-5 Заміна мауерлатів 48 м, п 3. РН8-26-2 Улаштування лат (рештування) з прозорами із дощок і брусків під покрівлю з листової сталі - 386 м кв., Е12-20-1 Улаштування гідроізоляції обклеювальної в один шар 386 м кв., Е9-42-1 Монтаж покрівельного покриття з профільованого листа 386 м кв, що призвело до завищення вартості робіт і матеріалів на суму 35 154,00 грн.;

- акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 28.11.2017, довідка про вартість виконання будівельних робіт та витрати форми КБ-3 від 10.10.2017, відомість ресурсів форми 5а від 28.11.2017 на загальну суму 77 740,00 грн., у яких закладено обсяги робіт і вартість матеріалів про те фактично не виконані, зокрема: п. 1 РН11-54-1 Улаштування основи під штукатурку з металевої сітки по цегляних та бетонних поверхнях 33 м кв.; п. 2 РН11-41-5 Поліпшене штукатурення цементно-вапняним розчином по каменю стін фасадів 33 м кв., п 3. ЕН15-2-5 облицювання стін плитами з природнього каменю товщиною 60 мм при кількості плит в 1 м кв. понад 6 - 33 м кв., що призвело до завищення вартості робіт і матеріалів на суму 39 438,00 грн.;

На підставі вищезгаданих документів, службовими особами Вільшаницької сільської ради сформовано платіжні доручення: № 900 від 07.09.2017, № 1035 від 17.10.2017, № 898 від 07.09.2017, № 1245 від 05.12.2017 та здійснено перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 Вільшаницькою сільської ради на розрахунковий рахунок ПРБП «АРКА-ЛЬВІВ», відкритий в ГУ ДКСУ у Львівській області на №8001 на загальну суму 506 915 грн. з яких зайво перераховано в якості оплати за невиконані будівельні роботи грошові кошти на суму 74 592 грн.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій, ОСОБА_4 будучи директором ПБРП «АРКА-ЛЬВІВ» заволодів чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, на загальну суму 74 592 грн.

Крім цього, директор ПБРП «АРКА-ЛЬВІВ» ОСОБА_4 будучи службовою особою, в жовтні 2017 року перебуваючи на території Самбірського району в с. Лукавиця, Львівської області з метою заволодіння бюджетними коштами Вільшаницької сільської ради, шляхом зловживання своїм службовим становищем, що полягало в перерахуванні коштів без фактичного виконання робіт підробив офіційні документи, а саме: склав та підписав, акт виконаних робіт форми КБ-2в № 1 приймання виконаних будівельних робіт від 10.10.2017 на загальну суму 247 766,00 грн., довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 від 10.10.2017 на загальну суму 247 766,00 грн., у які заклав обсяги робіт і вартість матеріалів про те фактично не виконав, а саме: п.7 РН8-26-2 Улаштування лат (рештування) з прозорами із дощок і брусків під покрівлю з листової сталі - 386 м кв., п.8 Е12-20-1 Улаштування гідроізоляції обклеювальної в один шар 386 м кв., п.9 Е9-42-1 Монтаж покрівельного покриття з профільованого листа 386 м кв., внаслідок чого замовником зайво перераховано в якості оплати за невиконані будівельні роботи грошові кошти;

Крім цього, директор ПБРП «АРКА-ЛЬВІВ» ОСОБА_4 будучи службовою особою, в листопаді 2017 року перебуваючи на території Самбірського району в с. Лукавиця, Львівської області з метою заволодіння бюджетними коштами Вільшаницької сільської ради, шляхом зловживання своїм службовим становищем, що полягало в перерахуванні коштів без фактичного виконання робіт підробив офіційні документи, а саме: склав та підписав, акт виконаних робіт форми КБ-2в № 1 приймання виконаних будівельних робіт від 28.11.2017 на загальну суму 77 740,00 грн; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 від 28.11.2017 на загальну суму 77 740,00 грн., у які заклав обсяги робіт і вартість матеріалів про те фактично не виконав, а саме: п.6 РН11-54-1 Улаштування основи під штукатурку з металевої сітки по цегляних та бетонних поверхнях 33 м кв., п. 7 РН11-41-5 Поліпшене штукатурення цементно-вапняним розчином по каменю стін фасадів 33 м кв., п.8 ЕН15-2-5 облицювання стін плитами з природнього каменю товщиною 60 мм при кількості плит в 1 м кв. понад 6 - 33 м кв.; відомість ресурсів форми 5а від 28.11.2017 на загальну суму 77 740,00 грн., у які заклав обсяги робіт і вартість матеріалів про те фактично не виконав, внаслідок чого замовником зайво перераховано в якості оплати за невиконані будівельні роботи грошові кошти.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 КК України (в редакції від 03.09.2017 року) як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції від 03.09.2017 року) як складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Нормою ст. 58 Конституції України передбачено, що що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно частини 2, 3 статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За загальним правилом, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України закон про кримінальну відповідальність має пряму дію у часі. Це означає, що закон поширює свою дію на ті кримінально-правові відносини, які виникли після набрання ним чинності (тобто на момент їх виникнення відповідний закон про кримінальну відповідальність уже набрав чинності і ще не втратив її).

Щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність необхідно констатувати, що у будь-якому випадку вона не допускається, якщо закон про кримінальну відповідальність встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи (ч. 2 ст. 5 КК України) (Постанова ВП ВС від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17).

Відповідно до ч. 1 ст. 366 КПК України України (у редакції, чинній на час вчинення відповідного діяння) складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа карається штрафом до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 КК України (у редакції, чинній на час вчинення відповідного діяння) заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до статті 12 КК України (у редакції, чинній на час вчинення відповідних діянь), залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі. Злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, відповідно до статті 12 КК України (у редакції, чинній на час вчинення відповідних діянь), злочин, передбачений частиною 1 статті 366 КК України кваліфіковано як злочин невеликої тяжкості; злочин, передбачений частиною 2 статті 191 КК України - як злочин середньої тяжкості.

Згідно частини 1 статті 49 КК України (у редакції, чинній на час вчинення відповідних діянь) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Чинна ч. 1 ст. 49 КК передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з обвинувальним актом кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_4 були вчинені з 10 жовтня 2017 року по 28 листопада 2017 року. Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту останній - 28 листопада 2017 року і ця обставина сторонами не заперечується. Обвинувальний акт до суду надійшов 11 жовтня 2023 року. Отже, на момент розгляду судом заяви ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України пройшло понад п`ять років. Перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався.

Таким чином, строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України (у редакції, чинній на час вчинення відповідних діянь) вчинене особою згідно з обставинами, викладеними в обвинувальному акті в кримінальному провадженні за № 0000021 від 10 листопада 2020 року, закінчились.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо (Постанова ВП ВС від 17.06.2020 року у справі №589/1781/17).

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу. Імперативний обов`язок звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності покладено на суд, а не на підозрюваного, обвинуваченого чи захист, які мають право заявити відповідне клопотання (Постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 521/8873/18).

Шляхом опитування обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, які поставлені обвинуваченому у провину, дійсно мали місце, і вони отримали правильну кримінально-правову оцінку судом.

Окрім цього, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України, що не є реабілітуючою.

Відтак, відсутні правові перешкоди щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах (Постанова ВС від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо (Постанова ВП ВС від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17).

Згідно Постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17 якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Згідно з обвинувальним актом по даному кримінальному провадженню були призначені та проведені експертизи: будівельно-технічна № 928-Е від 17.08.2023 та економічні: № СЕ-19/114-23/17303-ЕК від 26.09.2023 та № СЕ-19/114-23/17305-ЕК від 27.09.2023. Загальні витрати на проведення даних експертиз становлять 23898,80 грн.

(а.с. 33, 43, 66).

Оскільки ініціатором проведення вказаних судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, тому витрати на їх проведення не підлягають стягненню з ОСОБА_4 , а покладаються на державу.

За повідомленням прокурора ОСОБА_3 речові докази по справі відсутні.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не застосовувались, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 12, 49 КК України, статями 284, 314, 372, 376, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2

ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000021 від 10 листопада 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України закрити.

Процесуальні витрати за проведені експертиз віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі відсутні.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 30 жовтня 2023 року о 9:30 год.

Суддя