ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-в/753/626/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор спеціалізованої

прокуратури ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5 ,

представник військової

частини ОСОБА_6 ,

у судовому засіданні з розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 22 грудня 2023 року надійшло клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Прокурор на початку судового засідання заперечувала проти розгляду заявленого клопотання, оскільки 22 грудня 2023 року воно вже було предметом судового розгляду. У свою чергу суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_8 відмовив у задоволенні клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Захисник заперечив проти доводів прокурора, посилаючись на ч. 7 ст. 539 КПК України вказав, що зазначена ухвала на час розгляду цього клопотання не набрала законної сили та стороною захисту готується подання апеляційної скарги з огляду на незаконність та необґрунтованість згаданого судового рішення.

Так, ч. 7 ст. 537 КПК України визначає, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб засуджених до довічного позбавлення волі, а також щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

За наслідками розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення суд поставляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку (ч. 6 ст. 537 КПК України).

Пунктом 2 ч. 2 ст. 395 КПК України встановлено, що на інші ухвали суду першої інстанції апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Таким чином, з урахуванням положень закону та з огляду на те, що на момент розгляду справи у суді, тобто станом на 27 грудня 2023 року, ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року не вступила у законну силу, клопотання захисника зареєстровано судом та на підставі протоколу автоматизованого розподілу справи передано для розгляду судді ОСОБА_1 , захисник наполягав на його розгляді зважаючи на відсутність у суду перешкод до цього, суд перейшов до розгляду заявленного клопотання по суті.

Клопотання захисника мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_5 за вчинення умисного особливо тяжкого злочину відбув більше ніж три чверті призначеного покарання, раніше умовно-достроково не звільнявся, сумлінною поведінкою довів своє виправлення, має заохочення, позитивно характеризується.

У судовому засіданні захисник підтримав своє клопотання, засуджений наголосив на своєму виправленні та бажанні продовжити службу.

Прокурор спеціалізованої прокуратури заперечила проти умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки останній за час відбування покарання своєю поведінкою не довів своє виправлення. Також звертала увагу суду на злочин, за який засуджено ОСОБА_5 та призначене покарання, яке на переконання представника сторони обвинувачення, не досягло мети визначеної у ст. 50 КК України.

Представник військової частини підтримав заявлене клопотання захисника, вказавши на те, що засуджений за час відбування покарання продемонстрував бажання свого виправлення, має хороші навики, а також наявні заохочення, тому може бути звільнений умовно-достроково.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши клопотання захисника та долучені до нього матеріали, суд дійшов таких висновків.

Процесуальним законом, а саме п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що суд під час виконання вироку має право вирішити питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України).

Як передбачено законодавцем у положеннях кримінального закону, а саме те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з частиною 1 статті 81КК України є фактичне відбуваття особою певного виду покарання.

Втім, підставами до такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від цієї особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Так, з клопотання захисника та долучених до нього матеріалів, судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2022 року за ч. 4 ст. 408 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, що на підставі ст. 62 КК України замінено на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк два роки.

ОСОБА_5 наразі відбуває покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців у військовій частині НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, вказане клопотання захисника, враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, розглядається Дарницьким районним судом м. Києва із дотриманням вимог територіальної юрисдикції як місцевим судом, в межах юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Командиром військової частини НОМЕР_1 , де відбуває покарання ОСОБА_5 надано на останнього розгорнуту службову характеристику.

Відповідно до службової характеристики, складеної 12 грудня 2023 року командиром ОСОБА_9 за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 солдат змінного складу ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно.

До виконання своїх функціональних обов`язків ставиться позитивно, виявляє повагу до керівного складу, зауважень немає. В роботі працьовитий, організований, проявляє розумну ініціативу там, де це потрібно. Самостійно працювати вміє, постійного нагляду та допомоги з боку безпосередніх командирів не потребує. На вказівки з боку безпосередніх та прямих начальників реагує правильно, до важливих порад прислуховується, вміє самостійно приймати рішення там, де це потрібно. Виявляє повагу до командирів і старших за військовим званням, шанує честь і гідність товаришів по службі. Програму навчання засвоює, за предметами бойової підготовки має добрі теоретичні навики. Фізично розвинутий добре. У стройовому відношенні підтягнутий, правила носіння військової форми одягу не порушує, носить охайно, своєчасно лагодить і Статути ЗСУ та основні керівні документи знає добре. За характером спокійний, врівноважений, зосереджений. В колективі користується авторитетом та повагою. ОСОБА_5 став на шлях виправлення сумлінною поведінкою.

За змістом службової картки на ОСОБА_5 вбачається, що до останнього не застосовувалися стягнення та йому неодноразово було оголошено подяку, у тому числі за зразкове виконання службових обов`язків.

Представник військової частини під час розгляду заявленого клопотання підтримав викладене у матеріалах долучених до клопотання, окремо також наголосив, що дійсно ОСОБА_5 дотримується розпорядку військової частини, бере активну участь у інших заходах дисциплінарного батальйону, неухильно додержується загальноприйнятих норм і правил поведінки та користується повагою у колективі.

Таким чином, суд констатує, що наявність подяк за зразкове виконання службових обов`язків, відсутність діючих стягнень, дотримання правомірних та ввічливих взаємовідносин, свідчить, що засуджений довів своє виправлення, і такий висновок суду про виправлення засудженого ґрунтується на підставі аналізу даних про його поведінку за весь період відбування покарання, відомостей про оцінку ступеня його виправлення.

Щодо фактичного відбування покарання та того строку, який лишається невідбутим, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.

У зв`язку з чим, враховуючи положення п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання після фактичного ним відбуття не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного йому вироком суду.

Отже, законодавець встановив, що, вирішуючи питання за процесуальним законом про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд має зважити на кореспондуючі норми із кримінального закону та встановити поведінку засудженого, який за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці мав довести своє виправлення.

Другим критерієм є строк фактично відбутого покарання, що у цьому випадку становить не менше трьох чвертей від призначеного покарання.

Так, у вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2022 року зазначено, що запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.

У той же час, на підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання у виді тримання на гауптвахті військовослужбовців строк попереднього ув`язнення за період з 07 червня 2022 року (з дати затримання) до дня набрання вироком законної сили.

ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, що на підставі ст. 62 КК України замінено на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк два роки.

Отже, з наведеного вбачається, що строк відбування покарання завершується 06 червня 2024 року.

Три чверті від призначеного покарання на строк два роки є датою - 06 грудня 2023 року.

З урахуванням дати постановлення цієї ухвали, яка також відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України не береться до уваги, невідбутий строк на який ОСОБА_5 суд звільняє умовно-достроково становить 5 місяців 11 днів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_5 спрямована на виправлення, процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки доведений, а отже останній заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Щодо доводів прокурора про м`якість призначеного покарання за вчинений злочин, яке на переконання представника сторони обвинувачення не досягло мети визначеної у ст. 50 КК України, то суд зазначає таке.

Так, дійсно, ст. 50 КК України визначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Водночас як вбачається з вироку, яким засуджений ОСОБА_5 , суд при його ухвалені керувався положеннями ст. 50 КК України при призначенні покарання, взяв до уваги фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, врахував пом`якшуючі обставини та підставі досліджених матеріалів, керуючись власним переконанням дійшов висновку про можливість призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. Вказаний вирок не оскаржувався жодним із учасників, зокрема і зі сторони обвинувачення.

Також суд має наголосити для сторони обвинувачення, що сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення особи, яка довела своє виправлення, оскільки така можливість прямо передбачена у КК України.

Тим паче, що таке звільнення є не остаточним, оскільки носить умовний вид звільнення, який пов`язаний з пред`явленням особі визначених законом вимог, які вона має виконати протягом певного так би мовити умовного строку. У той же час порушення цих вимог тягне за собою не лише скасування судом звільнення від покарання, але й призначення покарання за сукупністю вироків, що у підсумку значно впливає на обсяг та вид покарання.

Ухвалюючи рішення про умовно-дострокове звільнення суд також враховує обставини вчинення засудженим кримінального правопорушення, значний досвід проходження військової служби, починаючи з 1986 року, та бере до уваги позицію військової частини.

Суд вважає, що таке рішення пришвидшить процес подальшої ресоціалізації засудженого ОСОБА_5 та дасть можливість останньому продовжити службу, що останній підтвердив у судовому засіданні.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 43, 377 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від покарання, призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2022 року, на невідбутий строк 5 місяців 11 днів.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1