Справа № 643/8898/23
Провадження № 1-кп/643/589/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000576 від 21.05.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, з середньою освітою, не працює, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

встановив:

21.05.2023 приблизно о 12.00 год. ОСОБА_3 керував працездатним автомобілем марки "Дача Сандеро" р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_6 , та рухався зі швидкістю приблизно 15 км./год. по майданчику для паркування транспортних засобів по вулиці Героїв праці,17 в Салтівському районі міста Харкова в бік виїзду з парковки.

Рухаючись на автомобілі "Дача Сандеро" р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , діючи необережно, рухаючись по парковці супермаркету «Рост», наближався до виїзду з неї, не вжив заходів для зниження швидкості руху автомобіля або його зупинки та здійснив наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась прямолінійно в темпі спокійного кроку під кутом до бордюрного каменя, переміщуючись попутно та дещо справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, чим водій грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, де вказано: п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Внаслідок чого, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/354-А/23 від 21.07.2023 потерпілій заподіяно тілесне ушкодження у вигляді: закритого перелому нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням, що належать до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Згідно з висновком комплексної судової експертизи відео-, звукозапису та автотехнічної експертизи КСЕ-19/121-23/14578 від 18.08.2023 дії водія автомобіля "Дача Сандеро" р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України й виразилось в тому, що він при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода, що вийшла на проїзну частину та рухалась у межах смуги руху автомобіля не вжив негайно заходів для зниження швидкості руху керованого ним автомобіля до швидкості переміщення пішохода у попутному напрямку, внаслідок чого правою передньою стороною автомобіля стався наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Тому в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР України, які, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з ДТП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з тим, що він примирився з потерпілою та відшкодував спричинену шкоду, потерпіла претензій до нього не має.

Вислухавши думку потерпілої ОСОБА_5 , яка також просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням та відшкодуванням спричиненої шкоди; прокурора, який проти задоволення клопотання не заперечував, перевіривши наявність підстав для задоволення клопотання, суд доходить наступних висновків.

ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні необережного нетяжкого злочину.

Відповідно до висновку ХОР КНП "Обласний наркологічний диспансер" №1162 від 21.05.2023 року у ОСОБА_3 ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння не виявлено.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Зважаючи на правові висновки, викладені:

- у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 1 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», про те, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення;

- постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року (справа № 455/1490/17), 20 травня 2021 року (справа № 761/12266/19), згідно з якими під вчиненням злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості вперше розуміється те, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасовано новим кримінальним законом;

- постанові Верховного Суду від 27 вересня 2018 року (справа №647/1831/15-к), де зазначено, що припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально-правові наслідки засудження і призначення покарання;

- постанові Верховного Суду від 22 листопада 2022 року (справа №672/1317/20), де зазначено, про відсутність перешкод у застосуванні положень ст. 46 КК України, у зв`язку з погашенням судимості обвинуваченого.

Крім того, суд зауважує, що особа, судимість якої погашено або знято, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості в ході вирішення будь-яких питань, у т.ч. і під час надання характеристики особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, сталої практики Верховного Суду в подібних правовідносинах, суд дійшов висновку, що обвинувачений є особою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, а тому у даному кримінальному провадженні відсутні перешкоди у застосуванні до нього положень ст. 46 КК.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (п. 4 постанова Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_3 обвинувачується вперше у вчиненні необережного нетяжкого злочину, повністю відшкодував потерпілій спричинену шкоду та примирився з останньою, що підтвердила в судовому засіданні і потерпіла ОСОБА_5 , наявні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а також закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2023 року по справі 953/3899/23, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закривається на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України та враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів: судова експертиза відео-, звукозапису та автотехнічна експертиза КСЕ-19/121-23/14578 від 18.08.2023 10755 грн.

Керуючись ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 288, 314, 369, 371, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000576 від 21.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертиз у сумі 10755 (десять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання ухвалою законної сили: автомобіль "Дача Сандеро", р.н. НОМЕР_2 повернути за належністю.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2023 року по справ 953/3899/23 з автомобіля "Дача Сандеро", р.н. НОМЕР_2 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1