Справа № 752/1007/24
Провадження № 1-кс/752/1511/24
У Х В А Л А

14 лютого 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, подане в рамках кримінального провадження № 0002340 від 21.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, клопотання заступника керівника відділу Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна,-

встановив:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника керівника відділу Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 в якому просить з метою забезпечення можливості конфіскації майна, як виду покарання, тобто забезпечення його збереження у кримінальному провадженні № 0002340 від 21.09.2021, накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заступника керівника відділу Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, зазначив, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Також, у клопотанні про арешт майна просить відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, розглядати зазначсене клопотання без повідомлення підозрюваного та його захисника з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна, керуючись вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Детективами Територіального управління БЕБ у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002340 від 21.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що в жовтні 2018 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 03.10.2018, у ОСОБА_5 , що перебував на посаді Генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю «Топаз-Інжинірінг» , виник єдиний злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, які виділені на проведення будівельних та ремонтних робіт будівлі Прибуткового будинку, 1904 р.р. по вул. Хмельницького Богдана, 10 у місті Києві, охоронний №347 (Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 15.07.1998 №1463 пам`ятка архітектури та історії»), який на праві власності належить державі в особі Національної академії педагогічних наук України, за пособництва директора Інституту педагогіки Національної академії педагогічних наук України ОСОБА_6 .

На підставі зібраних під час досудового розслідування доказів 08.02.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Відповідно до ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких.

Таким чином, з метою забезпечення можливості конфіскації майна, як виду покарання, тобто забезпечення його збереження у кримінальному провадженні № 0002340 від 21.09.2021, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Також, враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою забезпечення можливості конфіскації вказаного майна як виду покарання, тому у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на вказане нерухоме майно підозрюваного, з метою недопущення його відчуження, розпорядження та користування.

В ході досудового розслідування встановлено наявність у власності підозрюваного ОСОБА_5 наступного майна: земельна ділянка кадастровий номер: :03:001:0086, площа 0, 25 Га, спільна власність, розмір частки , що належить ОСОБА_5 ; земельна ділянка кадастровий номер: :24:061:0005, площа 0.0496Га, спільна власність, розмір частки 2/3,що належить ОСОБА_5 .

Відповідно до п.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Надані до суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної чи юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про накладення арешту підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та запобігання можливості їх приховування, відчуження та у зв`язку з тим, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає конфіскацію майна.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення можливості конфіскації майна, як виду покарання, тобто забезпечення його збереження у кримінальному провадженні № 0002340 від 21.09.2021, а саме:

-земельна ділянка кадастровий номер: :03:001:0086, площа 0, 25 Га, спільна власність, розмір частки , що належить ОСОБА_5

-земельна ділянка кадастровий номер: :24:061:0005, площа 0.0496 Га, спільна власність, розмір частки 2/3, що належить ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1