Справа № 367/3767/23
Провадження № 1-кп/367/416/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпінь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 02.02.2023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в смт. Ружин, Ружинського району, Житомирської області, громадянки України, яка має середню освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2023 року, близько 15 год. 40 хв., у гр. ОСОБА_4 , яка правомірно знаходилась у підсобному приміщенні магазину «Новус», де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Новус Україна» (), розташованого за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Буча, вул. Києво-Мироцька, 104-Д, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Одразу після виникнення злочинного умислу, ОСОБА_4 , перебуваючи у тому ж місці в той же час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вона залишиться непоміченою, маючи вільний доступ до всіх речей у підсобному приміщенні вказаного магазину, з кишені пальто ОСОБА_5 , яке знаходилось на вішалці у вказаному приміщенні, таємно викрала мобільний телефон марки «Huawei Р Smart Plus INE-LX1», вартістю 2414 гривень, який належить ОСОБА_5 , та поклала його до правої кишені власної куртки, у яку була одягнена.

У подальшому ОСОБА_4 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, покинула приміщення вищевказаного магазину, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2414 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, претензій до обвинуваченої не має.

Кримінальним правопорушенням завдана матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_5 в розмірі 2414 гривень, яка відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, погодилася з кваліфікацією її дій та підтвердила фактичні обставини скоєння нею кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що на момент вчинення злочину, а саме 01 лютого 2023 року, вона працювала в магазині «Новус» за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Буча, вул. Києво-Мироцька, 104-Д та коли вона залишилася одна в підсобному приміщенні і почула, що в кармані пальто спрацював телефон, в неї виник умисел на його викрадення. Викравши вказаний мобільний телефон марки «Huawei Р Smart Plus INE-LX1» з кармана пальто, вона поїхала в м. Ірпінь, де здала його в ломбард, за що отримала 700 гривень. В той же день до неї приїхала потерпіла ОСОБА_5 та вимагала повернути їй викрадений телефон, після чого вони поїхали до ломбарду і телефон був повернутий потерпілій. У скоєному розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів справи, які характеризують її особу, підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції. Також, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння нею обставин вчиненого, добровільності та істинності її позиції та ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 доведена повністю, оскільки вона своїми діями вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст.185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, яка не має судимості, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, працевлаштована, не заміжня.

Суд також враховує, що обвинувачена за час перебування під слідством та судом не вчинила нових кримінальних правопорушень, у вчиненому злочині щиро розкаялася, активно сприяла у розкритті злочину, відшкодувала шкоду, заподіяну потерпілій шляхом повернення викраденого майна.

Прокурор в судовому засіданні просила призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 5 років та звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні та активне сприяння слідству та суду у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Так, з врахуванням всіх обставин справи, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, що дорівнює мінімальній межі санкції даної частини вказаної статті. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без її ізоляції від суспільства, а тому застосовує до неї положення ст. 75 КК України та вважає необхідним звільнити її від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у відношенні обвинуваченої суд не обирає за недоцільністю його застосування.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- телефон марки «Huawei Р Smart Plus INE-LX1», вартістю 2414 гривень, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - залишити їй за належністю;

- відеозапис з камер відеоспостереження, які розташовані за адресою : АДРЕСА_3 , з приміщення «Ломбард» ОСОБА_6 » за 01.02.2023 на оптичному носії інформації білого кольору без маркування та відеозаписи з камер відеоспостереження, які розташовані за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Буча, вул.Києво-Мироцька, 104 Д , з приміщення в періодчасу з 14-00 по 16-00 за 01.02.2023 на оптичному носії інформації білого кольору без маркування, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1