Провадження № 1-кп/204/564/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003437 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2023, за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватися від суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних дій та рішень в розумні строки. Обвинувачений може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Обвинувачений розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може вжити заходи самостійно або через інших осіб, до знищення документів, що мають значення для кримінального провадження. ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, у якому обґрунтовано обвинувачується, як військовослужбовець, може вчинити інший військовий злочин. Обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою необхідне задля забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків. Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час прокурором не встановлено, як не встановлено підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, крім того прокурор просив суд визначити обвинуваченому заставу у сумі 214000 грн.

Захисник обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки ризики не доведені, не підтверджені доказами та є припущеннями. Захисник просила суд при вирішенні клопотання прокурора визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Дослідивши подане прокурором клопотання, вислухавши позиції учасників судового розгляду, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії на перешкоджання кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Згідно до норм КПК України не вимагається доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, що дає підстави вважати, що, в умовах, які існують в Україні, викликаних військовою агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_5 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого.

Судом враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України, а тому з великою вірогідністю останній може вчиняти дії щодо уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, при цьому така оцінка стосується перспективних фактів, тому суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Судом також враховано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, до яких, зокрема відноситься швидкий судовий розгляд кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання обвинуваченого під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу відтермінує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої заінтересованості ОСОБА_5 у результатах судового розгляду, створює ймовірну можливість для його позапроцесуальних дій.

Перевіряючи наявність ризику впливу ОСОБА_5 на свідків у цьому кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Відповідно до вимог Закону суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Отже, ризик впливу на свідків, існує на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від свідків та дослідження їх судом. Оскільки судовий розгляд по справі не розпочато, свідки судом не допитані судом, не досліджено докази, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого на свідків, вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання, а тому існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи наявність встановленого судом ризику переховування від суду, вчинення останнім зазначених дій, з огляду на те, що обвинувачений є військовослужбовцем, може мати наслідком вчинення іншого військового кримінального правопорушення.

Щодо ризику знищити, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення суд зазначає, що прокурором у судовому засіданні не зазначено, які саме з документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжує існувати ризик знищити, сховати або спотворити, то такий ризик можна вважати нівельованим, з огляду на завершення досудового розслідування кримінального провадження та відкриття матеріалів досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України.

Застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів не зможе гарантувати його належну поведінку.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 належить продовжити, згідно ст. 197 КПК України строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий стан обвинуваченого, дані про його особу, наявні ризики кримінального провадження, суд вважає за доцільне визначити розмір застави в цьому кримінальному провадженні у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90840 грн., яка не є непомірною для обвинуваченого та буде достатньою для забезпечення його процесуальної поведінки та у відповідності до ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 цієї статті.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 176-178, 183, 193-194, 197, 315, 369- 372, 376, 392-393 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів 13 квітня 2024 року включно.

Визначити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в кримінальному провадженні у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень.

У випадку внесення обвинуваченим визначеної застави у розмірі 90840 гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 13.04.2024 року виконувати наступні обов`язки: прибувати до прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15.02.2024 року.

Суддя ОСОБА_1