ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/1046/22 Номер провадження 11-кп/814/435/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі

судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0000079 від 17.02.2022 за апеляційною скаргою процесуального керівника прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 березня 2022 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13.12.2021 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України на 200 годин громадських робіт,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 березня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71. ст. 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.12.2021 у виді 19 днів обмеження волі і остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 1 року 19 днів обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

За вироком суду встановлено що, вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.12.2021, який набрав законної сили 13.01.2022, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Засуджений ОСОБА_7 24.01.2022 року поставлений на облік в Лозівському РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, як засуджений за вищевказаним вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області до покарання у виді 200 годин громадських робіт, який 24.01.2022 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання.

Начальником Лозівського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 24.01.2022 року, ОСОБА_7 направлений до комунального підприємства «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області для відбування призначеного вищезазначеним вироком покарання.

ОСОБА_7 , будучи ознайомленим з порядком відбування призначеного судом покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, згідно наказу №06 комунального підприємства «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області від 24.01.2022 року та розробленого графіку виходу на роботу в січні 2022 року на громадські роботи, який затверджений 24.01.2022 року, відповідно до вказаних документів ОСОБА_7 повинен був відпрацювати 20 годин громадських робіт протягом 2022 року. Проте, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 31.01.2022 року, без поважних причин не з`явився до комунального підприємства «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області для відпрацювання громадських робіт, чим порушив порядок і умови відбування покарання у вигляді громадських робіт. Крім того, ОСОБА_7 будучи ознайомленим з порядком відбування призначеного судом покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, згідно наказу №6 комунального підприємства «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області від 24.01.2022 року та розробленого графіку на лютий 2022 року, затвердженого 31.01.2022 року повинен був відпрацювати 80 годин громадських робіт протягом лютого 2022 року. Однак, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 04.02.2022 року мав порушення трудової дисципліни, а саме самовільно покинув місце роботи об 11-00 годині та 07.02.2022 року, 09.02.2022 року, 10.02.2022 року, 11.02.2022 року, 14.02.2022 року, 15.02.2022 року та 16.02.2022 року, без поважних причин не з`явився до комунального підприємства «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області для відпрацювання громадських робіт, чим порушив порядок і умови відбування покарання у вигляді громадських робіт. Станом на 21.02.2022 року засуджений ОСОБА_7 приступив до відбування покарання у виді громадських робіт. Загальна кількість невідпрацьованих засудженим громадських робіт складає 157 годин.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло безпідставне застосування до обвинуваченого ст.75 КК України та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

За наслідками апеляційного розгляду прокурор просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.2 ст.389 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст.71. ст.72 КК України до призначеного покарання повністю у виді 19 днів обмеження волі приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.12.2021 і остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді 2 років 19 днів обмеження волі, які слід відбувати реально.

Необхідність ухвалення такого рішення прокурор мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до обвинуваченого ст.75 КК України та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, оскільки останній вчинив новий злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Щодо необхідності призначення більш суворого покарання за вчинене, прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_7 надавалась можливість виправитись без призначення покарання, пов`язаного з обмеженням волі, проте останній умисно ухилився від його виконання.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої ним апеляційної скарги, обвинуваченого, який погодився проводити апеляційний розгляд без захисника та вирок суду просив залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого; наявність обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття,), та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Призначене обвинуваченому покарання за ч.2 ст.389 КК України в межах санкції цієї статті є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш суворого покарання у виді 2 років обмеження волі, всупереч доводам прокурора, не вбачається.

Разом з тим, доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_7 покарання, а саме - застосування закону, який не підлягає застосуванню - ст. 75 КК України, є слушними.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 13.12.2021 засуджено Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України на 200 годин громадських робіт, з яких він не відпрацював 157 годин, тобто ухилився від відбування покарання за вироком. Таки чином, 157 годин громадських робіт є невідбутим покаранням за вирком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.12.2021.

Частиною 4 ст.71 КК України унормовано, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Тому, оскільки обвинуваченому призначено покарання за попереднім вироком у вигляді громадських робіт, яке повністю не відбуте та його належить відбувати реально, то наведене виключає можливість застосування до ОСОБА_7 положень ст.75 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.

Між тим, суд першої інстанції, застосувавши приписи ст.75 КК України, які не підлягали застосуванню, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло безпідставне звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на викладене вище, оскаржуваний вирок у частині призначення обвинуваченому покарання належить скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Таким чином апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.03.2022 щодо ОСОБА_7 в частині звільнення останнього від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.389 КК України 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.12.2021 у виді 19 днів обмеження волі і остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 19 днів обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати моменту прибуття засудженого до виправного центру.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4