Провадження: № 1-кп/484/314/23
Справа: № 484/3684/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайська Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, з повною середньою освітою, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не маючого статусу депутата та інвалідності, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128 та ч. 1 ст. 129 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

14.04.2023 близько 17 год. 45 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , почав кидати каміння на територію суміжного з ним сусіднього домоволодіння, за адресою АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , тим самим провокуючи останню на конфлікт. Побачивши, що ОСОБА_7 вийшла на подвір`я, ОСОБА_4 перескочив через паркан на територію її двору та на грунті довготривалих неприязних відносин розпочав з нею сварку.

В ході побутого конфлікту ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, тримаючи у руках ніж, який завчасно умисно приніс із собою, почав його демонструвати потерпілій, махати перед її обличчям, словесно та своїми активними діями погрожуючи його застосуванням до неї, що реально давало підстави ОСОБА_7 побоюватися за своє життя та вважати погрозу вбивством реальною.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України, а саме погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

Не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_4 , у той же час, у тому ж місці продовжив замахуватись ножем на ОСОБА_7 , яка відходячи подалі від ОСОБА_4 зашпортнулась та впала на землю. Тримаючи у руці ніж, лезо якого було направлено на ОСОБА_7 , ОСОБА_4 схилився над потерпілою, при цьому не маючи мети заподіяння останній середньої тяжкості тілесних ушкоджень, однак повинен був і міг передбачити можливість настання таких наслідків.

В цей момент ОСОБА_7 , намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_4 , взалась обома руками за лезо ножа, внаслідок чого отримала множинні різані рани обох кистей з пошкодженням поверхневих сухожилків 2-3 пальців лівої кісті та 4-го згинача кісті, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як ті, що викликали тривалий розлад здоров`я.

Отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з необережними протиправними діями ОСОБА_4 .

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, а саме необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

За сукупністю скоєного ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст. 128 КК України, а саме необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, та ч. 1 ст. 129 КК України, а саме погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 129 КК України не визнав, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, однак вказав, що дані порушення стали результатом провокації зі сторони потерпілої ОСОБА_7 , оскільки він є учасником бойових дій, воював проти ворога як у 2015-2016 роках, та має психологічні проблеми пов`язані з війною. На неодноразові його звернення щодо прибирання шиферу від його домолодіння і паркану потерпіла не реагувала, тому він був змушений скоїти дані дії. Крім власного визнання вини, обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування, які підтверджують його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 1 ст. 129 КК України згідно обвинувального акта.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим в неї склались давно неприязні відносини з різних підстав, оскільки їх домоволодіння знаходяться на межі земельних ділянок, в той день вона побачила, що обвинувачений кидав каміння на територію її домоволодіння, на зауваження про зупинення вказаних дій не реагував, а потім перестрибнувши через забор з ножем кинувся на неї, вона встигла вхопитися за лезо руками і вона впала на землю, а остінній держав її за волосся і був над нею, вона кричала, що сусід хоче її вбити, далі сусіди викликали швидку та поліцію, просила застосувати до обвинуваченого міру покарання, яка передбачена ст. 128, ч. 1 ст. 129 КК України на розсуд суду. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що того дня вона стала свідком того, що її сусід ОСОБА_4 , знаходячись на городі іншої сусідки ОСОБА_7 , держав останню за волосся, а вона стола на колінах на землі і він був над нею. Через що сталася таке непорозумінння я не питала, оскільки злякалася, тим паче коли потерпіла почала кричати, що він її уб`є, з її руки сильно текла кров.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в межах санкцій ст. 128, ч. 1 ст. 129 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Захисник ОСОБА_6 підтримала позицію підзахисного. При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, посередньої характеристики з місця проживання, наявність статусу учасника бойових дій і державних нагород щодо захисту батьківщини, просила суд виправдати обвинуваченого ОСОБА_4 .

Окрім визнання вини самим обвинуваченим, пояснень свідка, його вина у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме у необережному середньої тяжкості тілесному ушкодженні потерпілої ОСОБА_7 та у погрозі вбивством останньої, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози, підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів:

- протоколом огляду місця події від 14.04.2023р. з таблицями зображень до нього, за яким оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено, вилучено та поміщено: - ніж з дерев`яною ручкою зі плямою бурого кольору на лезі - до пакету №PSP 7129649; - змиви речовини бурого кольору - до пакету №1; - змиви речовини бурого кольору - до пакету №2;

- висновок експерта №104 від 19.04.2023р., за яким в результаті проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 виявлено: різані рани кистей з ушкодженням згиначів 2-3-го пальців лівої кисті, та 4-го згинача правої кісті, синець лівого стегна. Синець утворився від дії будь-якого твердого тупого предмету і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; різані рани з ушкодженням згиначів утворились від дії будь-якого ріжучого предмету, можливо ножа, в тому числі можливо при стисканні леза ножа потерпілою. Різані рани кистей, а також ушкодження 4-го згинача правої кисті відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як ті, що потягли короткочасний розслад здоров`я. Ушкодження 2-го і 3-го згиначів лівої кисті відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як ті, що викликали тривалий розлад здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження утворитися не могли при падінні з висоти власного зросту та достовірну кількість нанесених ударів встановити не можливо;

- протокол слідчого експеременту від 20.04.2023 року за участі потерпілої ОСОБА_7 , відеозапис якого розміщено на флеш-карті micro SD (першоносій), поміщеного до пакету №1, за яким потерпіла показала на місці вчинення кримінальних правопорушень які саме дії було вчинено ОСОБА_4 по відношенню до неї;

- протокол слідчого експеременту від 13.05.2023 року за участі свідка ОСОБА_8 , відеозапис якого розміщено на флеш-карті micro SD (першоносій інофрмації), поміщеного до паперового пакету №1, за яким свідок показала де, коли та якимчином ОСОБА_4 було вчинено кримінальні правопорушення по відношенню до потерпілої ОСОБА_7 ;

- висновок експерта №319-і від 22.05.2023р., за яким в результаті проведення судово-медичної експертизи встановлено: - кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутним антигеном Н ізосерологічної системи АВО; - на двох фрагментах дерев`яних паличок зі змивами (об. №1,2), наданих на експертизу, знайдена кров людини при серологічному дослідженні якої виявлені антигени В і Н з ізогемаглютином анти-А ізосерологічної системи АВО, походження крові не виключається від особи (осіб) групи В з ізогемаглютином анти-А з супутнім антигеном Н, в тому числі від самої потерпілої ОСОБА_7 ; - в разі змішування крові її походження не виключається від осіб з групами В з ізогемаглютиніном анти-А з супутним антигеном Н та О ізогемаглютиніном анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО, в тому числі від потерпілої ОСОБА_7 ;

- висновок експерта №74/ц від 22.05.2023р., за яким в результаті проведення судово-цитологічної експертизи встановлено: - кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А, ізосерологічної системи АВО; - на клинку представленого ножа знайдена кров людини, при дослідженні слідів крові по ізосерологічній системі АВО виявлений антиген В, отже, кров походить особи (осіб) групи В з ізонемаглютиніном анти-А, у тому числі від ОСОБА_7 ; - на руків`ї кров не виявлена;

- висновок експерта №318-і від 19.05.2023р., за яким в результаті проведення судово-імунологічної експертизи встановлено, щ окров ОСОБА_7 відноситься до гурпи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО;

- протокол слідчого експеременту від 26.06.2023 року за участі підозрюваного ОСОБА_4 , показав де коли і яким чином він почав спочатку наносити шкоду майну потерпілої, а потім яким чином за домопогою ножа їй було нанесено тілесні ушкодження;

- постанова про визнання і приєднання до справи матеріальних об`єктів, що мають значення речових доказів від 06.03.2023р. та квитанція №99 від 17.04.2023р., за якими визнано речовими доказами: ніж з дерев`яною ручкою зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, який поміщено до пакету PSP 7129649; змиви речовини бурого кольору, які поміщені до пакету №1 та пакету №2; та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Грушевського, 29.

Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням у сукупності досліджені докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_10 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_10 встановлених судом, свідчать про умисний характер, направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого. Дії обвинуваченого ОСОБА_10 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, які є кримінальним проступком та нетяжким злочином, обставини справи, вказані дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкрімінуємого йому кримінального правопорушення, раніше несудимий, за місцем проживання скарг на нього від мешканців кварталу не надходило, неодружений та не має на утриманні малолітніх дітей, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, є учасником бойових дій, нагороджений медаллю "Захисникам Вітчизни".

Враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про його особу, дають підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання без ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі в межах передбачених санкціями ст. 128, ч. 1 ст. 129 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, тому суд не вважає за доцільне обирати запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 129 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ст. 128 КК України виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжний захід не обрати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- ніж з дерев`яною ручкою зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, що знаходиться в пакеті PSP 7129649, який згідно постанови слідчого від 06.03.2023 року визнано речовим доказом та згідно квитанції №99 від 17.04.2023 року переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області - знищити;

- змиви речовини бурого кольору, що знаходяться в пакетах №1 та №2, які згідно постанови слідчого від 06.03.2023 року визнано речовими доказами та згідно квитанції №99 від 17.04.2023 року передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: