ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №631/1440/18 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/821/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадженняза апеляційними скаргами захисника та прокурора на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.04.2023 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Нова Водолага Харківської області, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонерка, вдова, що зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

засуджена за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 29 вересня 2018 року приблизно о 15-00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_8 розпивала спиртні напої на території домоволодіння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з раніше їй знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Саме в той час на ґрунті неприязних відносин, що виникли раптово, між обвинуваченою та потерпілим виникла сварка, а потім - фізична сутичка, в ході якої у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території свого домоволодіння біля альтанки, яка розташована за житловим будинком, взяла у руки ніж, який перебував на столі альтанки, та умисно, з мотивів особистої неприязні, яка виникла раніше, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості, з метою їх настання, правою рукою нанесла йому два удари ножем в область нижньої частини черевної порожнини.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 49-НВ/18 від 26.11.2018 р., ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних ран передньої стінки черевної порожнини, одна із яких проникла в черевну порожнину з ушкодженням сигмовидної кишки, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_8 виконала всі необхідні дії, направлені на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , але її умисел не був доведений до кінця, оскільки ОСОБА_9 був вчасно госпіталізований до КЗОЗ «Нововодолазька центральна районна лікарня», де йому своєчасно надано медичну допомогу.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Призначити у кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Заслухавши доповідь головуючого судді, обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисту; з`ясувавши думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, в тому числі, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист.

При цьому, згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 374 ч. 3 п. 2 КПК України встановлено, що в мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Наведені вище норми кримінального процесуального закону районним судом при розгляді кримінального провадження та ухваленні рішення по справі належним чином не виконано.

Так, при викладенні формулювання обвинувачення у вироку, яке суд визнав доведеним, допущені істотні порушення зазначених вимог закону.

Об`єктивна сторона вчиненого злочину, що викладена у вироку суду першої інстанції містить суперечності, які виключають можливість встановлення вини обвинуваченої у вчиненні конкретного кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом.

Як вбачається з вироку, дії ОСОБА_8 суд першої інстанції перекваліфікував з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, суд першої інстанції вказав, що в ході сутички з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 отримала тілесне ушкодження - садно на слизовій оболонці губи, на що обвинувачена вдарила потерпілого ножем двічі, заподіявши таким чином колото- різані рани черевної порожнини. При цьому після нанесення потерпілому ударів обвинувачена бачила та усвідомлювала, що потерпілий залишався живим сидів на лавці в альтанці, вона його не переслідувала, інших тілесних ушкоджень не наносила та взагалі не вчиняла будь-яких дій, щоб спричинити йому смерть чи інші тілесні ушкодження, що однозначно доводить відсутність прямого умислу обвинуваченої на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 .

Колегія суддів з такою позицією суду не погоджується, оскільки вказані обставини спростовуються матеріалами кримінального провадження, дослідженими у суді. Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підтвердили факт того, що в день подій ОСОБА_8 була у стані алкогольного сп`яніння, поводила себе агресивно, конфліктувала з оточуючими, у зв`язку із чим, її попросили піти з двору ОСОБА_13 .

Також, свідок ОСОБА_13 підтвердив, що саме він вибив ніж з рук ОСОБА_8 , а швидку викликала ОСОБА_11 .

Таким чином, умисні дії ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_9 були своєчасно припинені ОСОБА_13 , який вибив з рук Еллінської ніж, у зв`язку із чим, остання не змогла довести свій злочинний умисел до кінця. При цьому життя ОСОБА_9 було врятоване завдяки своєчасному наданні медичної допомоги.

Не дивлячись на це, суд першої інстанції крім того допустив суперечності у власних висновках, а саме в порушення ч. 3 п. 2 ст. 374 КПК України при формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним він спочатку зазначив, що між обвинуваченою та потерпілим виникла сварка, а потім фізична сутичка, в ході якої у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості, а наприкінці вказує, що ОСОБА_8 виконала всі необхідні дії, направлені на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , але її умисел не був доведений до кінця, оскільки ОСОБА_9 був вчасно госпіталізований до КЗОЗ «Нововодолазька центральна районна лікарня», де йому своєчасно надано медичну допомогу.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що висновки районного суду є неоднозначними, допускають різне трактування та свідчать про не встановлення умислу у діях обвинуваченої. А це у свою чергу не дозволяє кваліфікувати дії ОСОБА_8 .

Наведені обставини свідчать про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 411 КПК України є підставами для скасування вироку суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч. 1 ст. 415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п. п. 1, 2, 13, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України верховенство права, законність, забезпечення права на захист, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

У зв`язку зі скасуванням вироку за процесуальними порушеннями, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, не може розглянути та дати оцінку апеляційним доводам учасників розгляду про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, перевагу одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому розгляді суду слід усунути вказані в даній ухвалі недоліки, повно та всебічно дослідити обставини справи, надані сторонами на їх підтвердження докази, та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, п. 3 ч. 1 ст. 409, п. 3 ч. 1 ст. 411, ч. 2 ст. 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційній скарги задовільнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.04.2023 року стосовно ОСОБА_8 скувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді