ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/101/24 Справа № 708/190/23 Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на вирок Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 23.05.2023 р. у кримінальному провадженні № 0003008 від 18.12.2022 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеним вироком ОСОБА_10 , яка народилась

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Іванківці Знам`янського р-ну

Кіровоградської обл., українка, громадянин

України, має середню освіту, одружена, має на

утриманні двох неповнолітніх дітей:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судима, тимчасово

безробітна, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та їй призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_10 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 911 КК України направлено ОСОБА_10 для проходження пробаційної програми строком 3 місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 у виді домашнього арешту із забороною залишати своє помешкання за місцем проживання із 23:00 год. до 5:00 год. наступного дня - залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Соснівського райсуду м. Черкаси від 22.12.2022 р. на вилучені 18.12.2022 р. під час проведення обшуку речі скасовано.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

Вироком суду встановлено, що 17.12.2022 р. о 21:00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на подвір`ї домоволодіння ззовні біля вхідних дверей житлового будинку за місцем свого проживання за адресом: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин під час сварки, тримаючи у правій руці кухонний ніж за рукоятку, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, нанесла указаним ножом один удар гострою частиною ножа в область грудної клітини зліва потерпілому ОСОБА_7 , який знаходився у дверному пройомі вхідних дверей коридору житлового будинку з середини та відкривав їх, оскільки вона намагалась їх вибити та зайти до будинку.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_10 спричинила потерпілому тілесні ушкодження у виді рани передньої поверхні грудної клітки зліва, яка проникає в плевральну порожнину з попаданням крові у плевральну порожнину, які згідно висновку експерта № 02-01/67 від 14.01.2023 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя.

Своїми умисними діями ОСОБА_10 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду, перекваліфікувати дії обвинуваченої з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 3 ст. 37, ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

Також захисник просить повторно вивчити ряд письмових доказів, які він зазначив в резолютивній частині своєї апеляційної скарги.

Апелянт зазначає, що вказані у вироку висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, докази, на яких базуються висновки суду були досліджені поверхнево, оцінені місцевим судом упереджено або взагалі не досліджені.

Вказує, що висновки суду щодо наявності у обвинуваченої бажання заподіяти потерпілому тілесних ушкоджень з мотиву особистої неприязні є необґрунтованими та не підкріпленими жодними належними доказами. В основу висновків суд взяв покази потерпілого ОСОБА_7 , при цьому очевидними є значні розбіжності (суперечності) у них, а так само відсутність підтверджень іншими доказами.

Сторона захисту вважає оскаржуваний вирок незаконним, через неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_10 , оскільки обвинувачена діяла в умовах уявної самооборони.

Сторона захисту погоджується з тим, що: 1) мав місце удар ножем, вчинений обвинуваченою; 2) є проникаюче поранення у потерпілого ОСОБА_7 , яке за тяжкістю відноситься до тяжких тілесних ушкоджень; 3) є причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченої і наслідками, які настали. Також сторона захисту погоджується з висновком суду про наявність у ОСОБА_10 умислу на заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_7 (хоча обвинувачена і не мала наміру заподіяти саме тяжкі тілесні ушкодження). Але сторона захисту не згідна з мотивом дій обвинуваченої, який суд вважає доведеним, - на ґрунті неприязних відносин, які виникли під час сварки.

Так, сварка між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 відбувалася в літній кухні в вечірній час 17.12.2022 р., у приміщенні де зберігалися ножі (зі слів і обвинуваченої ОСОБА_10 , і потерпілого ОСОБА_7 ). Тому, на думку захисника, в разі коли мотивом вчинення злочину були б неприязні стосунки на ґрунті сварки, то було б логічним щоб обвинувачена нанесла удар потерпілому ОСОБА_7 саме у літній кухні, оскільки ножі лежали на столі, на відстані протягнутої руки від обвинуваченої. Проте обвинувачена у літній кухні злочин не вчинила, через деякий час пішла до будинку без ножа і лише після того, як її не пустили до будинку, вона повернулася до літньої кухні за ножом, а потім за другим ножом, щоб якимось чином зламати замок чи вхідні двері і зайти до житла. Після того, як уже було нанесено удар ножом i потерпілий зігнувся i почав осідати, будучи зручною «мішенню» для продовження нанесення йому тілесних ушкоджень, обвинувачена не нанесла більше жодного удару, що було б логічним, якби у неї був цілеспрямований мотив на ґрунті неприязних стосунків. Таким чином, на протязі 10 - 15 хвилин, коли, як це вбачає суд першої інстанції, тривав конфлікт між потерпілим i обвинуваченою спочатку в літній кухні, а в подальшому біля вхідних дверей житлового будинку, будучи побитою потерпілим, обвинувачена не вчиняла жодних дій, а так само не демонструвала наміру нанести потерпілому удару ножом чи якимось іншим чином заподіяти йому шкоди. З огляду на це, сторона захисту вважає, що висновки суду про наявність у ОСОБА_10 бажання заподіяти потерпілому тілесних ушкоджень з мотиву особистої неприязні є необґрунтованими та не підкріпленими жодними належними доказами.

У вироку суд як доказ наявності у обвинуваченої ОСОБА_10 особистої неприязні до потерпілого та ініціювання з її боку конфлікту вказує на наступні її дії: коли почався конфлікт у літній кухні, то вона схопила банку з метою нанесення удару ОСОБА_7 . Але про це вказує лише сам потерпілий, причому під час проведення слідчої дії (відтворення) 10.01.2023 р. він вказує на те, що особисто бачив це, а уже під час допиту в судовому засіданні 23.03.2023 р. зазначає, що це йому сказала дочка ОСОБА_13 . Сама ж ОСОБА_13 ні під час проведення слідчого експерименту з нею 19.12.2022 р., ні під час допиту у судовому засіданні 11.04.2023 р. нічого про це не сказала. Більше того, вказала, що прийшла до літньої кухні, коли сварка уже почалася. 3 огляду на те, що потерпілий ОСОБА_7 плутається у своїх показах щодо подій, які відбувалися в той вечір (наприклад, вказує, що після його удару ОСОБА_10 упала ліворуч від дверей, в той час як сама ОСОБА_10 i свідок ОСОБА_14 , вказують, що вона впала праворуч від дверей; щодо механізму псування ним ножа: то він руками його погнув, то обвинувачена його погнула, щодо кольору руків`я ножа: зазначає як червоного кольору хоча насправді - чорного; то він вказує, що наносив удари в обличчя ОСОБА_10 , то не пам`ятає про це), тому це мало б зумовити суд критично поставитися до таких його показів, тим більше, що вони не підтверджені жодними іншими.

Також, суд встановив, що ОСОБА_10 намагалася проникнути до житлового будинку з метою продовження конфлікту без наявної мети захищатися. При цьому, суд не взяв до уваги покази самої ОСОБА_10 , яка вказала, що метою її дій на цьому етапі стало бажання проникнути у зимовий вечірній час до житла, яке належить їй на праві власності. Про це свідчать наступні обставини: ОСОБА_10 просила дочку впустити її всередину будинку, ніяким чином не проявляла наміру бачити ОСОБА_7 , вона не вигукувала ніяких погроз щодо нього, не викликала його для розмови тощо. Спочатку обвинувачена намагалася проникнути до зачиненого з середини житла без застосування ножів чи інших засобів. І лише після того, як її не пустили вона взяла в літній кухні спочатку одного, а потім другого ножа лише з метою якимось чином «зламати» замок вхідних дверей чи самі двері. Це підтверджується показами свідка ОСОБА_14 , яка вказала, що в момент, коли обвинувачена стукала у вікно i двері, вона не бачила у матері в руках ножів. Це також підтвердив і потерпілий, який неодноразово вказував, що обвинувачена використовувала ніж, намагаючись відчинити вхідні двері. Але суд не взяв до уваги ці покази, включаючи i свідка, яка є незаінтересованою особою та так само ніяк не оцінив покази обвинуваченої i потерпілого.

Крім того, суд взагалі не дав оцінки доказу довідці Черкаського ЦГМ від 6.02.2023 р. № 9923-03/08/53, згідно якої 17.12.2023 р. температура повітря у м. Чигирин в період з 20:00 до 23:00 год. становила від + 10,2 °С до +5,7 °С. Це доводить ту обставину, що залишатися ОСОБА_10 пізнього вечора 17.12.2022 р. поза опалюваним приміщенням становило загрозу її життю і здоров`ю, а дії ОСОБА_7 були такими, що сприяли можливості настання таких наслідків.

Неможливо встановити чи ОСОБА_7 замахнувся ножом щоб його викинути чи для нанесення удару. Очевидно, що саме цей різкий рух рукою з ножом, зроблений ОСОБА_7 , був сприйнятий в нічний час, при поганому (недостатньому) освітленні ОСОБА_7 як намір нанести їй удар ножом, i, відповідно, саме в цей момент у обвинуваченої виник умисел на заподіяння потерпілому тілесного ушкодження, але з мотиву самозахисту (хоч i уявного).

Також, захисник зазначає, що місцевий суд у вироку взагалі не дав оцінку доказам, наданими стороною захисту постановам у справах про адміністративні правопорушення та вироку суду, де обвинуваченим був ОСОБА_7 , а потерпілою ОСОБА_10 . Вказані рішення суду, як докази, дають підстави вважати, що потерпілий ОСОБА_7 схильний до вчинення правопорушень, зокрема які містять насильство щодо обвинуваченої ОСОБА_10 , що давало їй обґрунтовані підстави боятися насилля з його боку. Вказані докази у сукупності із вказаними вище дають йому підстави вважати доведеним той факт, що у обвинуваченої були обґрунтовані підстави припускати можливість застосування насилля з боку ОСОБА_7 . Тим більше, коли вона розуміла i бачила, що в його руці ніж, вона бачила, що потерпілий замахнувся цим ножом (чи то з метою викинути, чи то з метою нанесення удару), перебуваючи на відстані витягнутої руки i обличчям до неї).

Також, суд не взяв до уваги, правовий висновок Верховного Суду України у справах № 5-12кс14, № 5-34кс14, № 5-27кc14 про те, що особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у випадку необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлено i іншими мотивами, наприклад, наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, котра перевищила межі необхідної оборони. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26.04.2002 р. «Про судову практику у справах про необхідну оборону» вказано, що слід відрізняти необхідну оборону від уявної, під якою розуміється заподіяння шкоди за таких обставин, коли реального суспільно небезпечного посягання не було, але особа, неправильно оцінюючи дії потерпілого, помилково припускала наявність такого посягання. При уявній обороні кримінальна відповідальність за заподіяну шкоду виключається лише у випадках, коли обстановка, що склалася, давала особі підстави вважати, що мало місце реальне посягання, i вона не усвідомлювала й не могла усвідомлювати помилковість свого припущення. Питання про те, чи дійсно в особи були підстави для помилкового висновку про наявність суспільно небезпечного посягання, вирішується з урахуванням конкретних обставин справи.

У запереченні прокурора Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури Черкаської обл. О. Бордуніс висловлюється її позиція щодо необхідності залишення без задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , а вироку суду - без змін.

Прокурор вважає, що оскаржуваний вирок відповідає вимогам закону. При судовому розгляді та ухваленні вироку у вказаному кримінальному провадженні судом забезпечено повне, всебічне та об`єктивне дослідження усіх обставин справи. Усі докази досліджені судом в ході судового розгляду кримінального провадження без порушення норм кримінального процесуального законодавства, тоді як доводи захисника в апеляційній скарзі є необґрунтованими та помилковими.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_9 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити із вказаних у ній підстав, обвинувачену ОСОБА_10 , яка підтримала апеляцію захисника та просила її задовольнити, думку представника потерпілого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 , які просили вирок суду залишити без змін, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, натомість, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дотримався вищезазначених вимог закону при прийнятті рішення у даному кримінальному провадженні.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_10 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння та кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 121 КК України відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням дійсних обставин події та ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які детально досліджені в судовому засіданні в їх сукупності та взаємозв`язку, яким у вироку дана правильна юридична оцінка.

Висновки суду про винуватість обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на доказах, які досліджені і належним чином оцінені судом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченої ОСОБА_10 саме за ч. 1 ст. 121 КК України, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння.

Так, обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала частково та надала суду покази, що визнає свою причетність до вказаних подій, проте не мала умислу наносити потерпілому будь-які тілесні ушкодження. Щодо подій, які мали місце, надала покази, що 17.12.2022 р. вона разом із чоловіком ОСОБА_7 у вечірній час була в гостях у кумів ОСОБА_15 , де під час вечері вони усі спільно вживали алкогольні напої. Згодом вони приїхали до дому за місцем свого проживання за адресом: АДРЕСА_1 та разом із чоловіком зайшли до літньої кухні. Там обвинувачена спитала у потерпілого де його телефон, на що він відповів, що у машині, на якій вони приїхали додому та за кермом якої був ОСОБА_16 . Через це між ними почався конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_7 штовхнув обвинувачену, внаслідок чого вона впала та вдарилась головою об тумбочку, яка стояла у середині літньої кухні. Також, потерпілий наніс ОСОБА_10 один удар кулаком руки у область обличчя, внаслідок чого вибив їй зубний протез - міст. Після цього між ними зав`язалась словесна перепалка на підвищених тонах, через що їх почула малолітня донька ОСОБА_14 , яка перебувала у будинку та прийшла до них у літню кухню. Побачивши сварку між батьками донька сказала, щоб батько йшов спати та виштовхала ОСОБА_7 на вулицю. У цей момент він щось казав, наче погрожував обвинуваченій, розбив вікно у літній кухні та пішов із донькою у будинок.

Обвинувачена ще хвилин 10-15 посиділа у літній кухні та хотіла також зайти до будинку, але не змогла, оскільки вхідні двері до будинку були зачинені з середини. Тому вона почала стукати у двері та у вікно, щоб їй відчинили. Стукаючи голосно у вікно будинку вона його розбила. До вікна підійшла донька та сказала, що батько заборонив їй відчиняти двері до будинку. ОСОБА_10 пішла у літню кухню і взяла там кухонний ніж, яким почала «колупати» вхідні двері до будинку з наміром їх відчинити. Під час цього лезо ножа зігнулось і вона знову пішла до літньої кухні, де взяла другий ніж із товщим лезом, який взяла у праву руку, а ніж із зігнутим лезом у неї залишався у лівій руці. Повернувшись до вхідних дверей будинку вона продовжила їх «колупати» ножом з наміром відчинити, а згодом ударами ноги почала їх вибивати. Коли двері були до половини вибиті підійшов ОСОБА_7 та відчинив їх із середини. Обвинувачена намагалась зайти до будинку, натомість потерпілий її виштовхав на поріг, побачивши у лівій руці ніж скрутив їй руку та вирвав його, який вже на той час був із погнутим лезом, під час цього порізавши їй пальці на лівій руці. Між ними знову зав`язалась словесна перепалка. Згодом потерпілий, тримаючи у руці цей ніж та стоячи на незначній відстані обличчям до неї махнув рукою. Що саме він хотів зробити, зокрема викинути його у сторону чи завдати їй удар ножом, обвинувачена не знає, але у той момент часу вона сприйняла цей рух потерпілого, як намір нанести їй тілесне ушкодження ножом, у зв`язку із чим вона відразу вдарила його ножом, який тримала у правій руці. Куди саме вона вдарила та чи нанесла йому будь-яке ушкодження у той момент часу вона не розуміла, оскільки все відбулося дуже швидко. Після цього ОСОБА_7 зайшов в будинок та зігнувся, вона зайшла відразу за ним та, оскільки він стояв на порозі і заважав їй пройти, підштовхнула його, від чого потерпілий впав на підлогу. Обвинувачена підійшла до нього, нахилилась та побачила кров, після чого усвідомила, що відбулось щось непоправне. Тоді почала кричати доньці, щоб вона викликала швидку допомогу. Доньку у цей момент вона не бачила, оскільки та перебувала в будинку.

Проте, винуватість обвинуваченої, не зважаючи на те, що вона вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала лише частково, повністю доведена зібраними у справі доказами, яким суд дав належну оцінку і навів у вироку, зокрема:

- даними показань потерпілого ОСОБА_7 , що потерпілий він та обвинувачена проживають разом приблизно 15 років, у шлюбі перебувають приблизно 5 років. Між ними часто виникають сварки та конфлікти, за наслідками яких він притягувався до відповідальності. 17.12.2022 р. він разом із дружиною ОСОБА_10 у вечірній час були в гостях у своїх кумів ОСОБА_15 , де під час вечері спільно вживали алкогольні напої. Згодом під час застілля у нього із дружиною виникла сварка. Коли приїхали до дому сварка продовжилась у приміщенні літньої кухні на території домоволодіння за місцем їх проживання за адресом: АДРЕСА_1 . Під час словесної суперечки потерпілий та обвинувачена почали «шарпати» один одного, потерпілий штовхнув обвинувачену, від чого вона впала. Після цього ОСОБА_10 взяла у руки трьохлітрову скляну банку та замахнулась у сторону потерпілого. У цей час у літню кухню зайшла їх малолітня донька ОСОБА_14 , яка була у будинку та намагалась припинити конфлікт між батьками. З метою уникнення продовження конфлікту потерпілий розбив вікно у літній кухні, забрав доньку та пішов в будинок, зачинивши за собою внутрішні вхідні двері, та пішов у кімнату і ліг на диван відпочивати. Зовнішні двері залишились відчиненими, оскільки вони не закривались. Обвинувачена після цього почала вибивати двері до будинку, вибила вікно в хаті. Донька підійшла до вікна та попросила її почекати, сказала, що відчинить двері коли батько засне. Але ОСОБА_10 продовжувала вибивати вхідні двері. Після цього ОСОБА_7 вирішив відчинити їй вхідні двері до будинку. Коли відчинив їх побачив, що ОСОБА_10 тримала у лівій руці ніж. Цим ножом вона наче намагалась штрикнути потерпілого по рукам. Вхідними дверима потерпілий вибив із рук обвинуваченої ніж після чого побачив, що це був їх кухонний ніж із червоною ручкою та на той момент він був із зігнутим лезом. Ймовірно його зігнув потерпілий під час вибивання ножа дверима. Після цього ОСОБА_7 нахилився за ним та відчув удар по голові, згодом коли розігнувся цей ніж викинув у сторону та відчув удар у груди, який йому нанесла ОСОБА_10 іншим ножом, який був у неї в правій руці і якого він одразу не побачив. Це був їх кухонний ніж, руків`я якого перемотане ізоляційною стрічкою. Після того як обвинувачена нанесла йому удар ножом, він зайшов в середину будинку та попросив доньку викликати швидку допомогу. Ці події відбувалися дуже швидко. Також, додатково пояснив, що під час його перебування у лікарні ОСОБА_10 через сестру передала на лікування йому 10 000 грн., відповідно завдана йому шкода відшкодована, матеріальних претензій до обвинуваченої він не має, у зв`язку із чим цивільний позов не заявляв та не планує заявляти у майбутньому. Додатково пояснив, що у них всього було приблизно шість ножів, всі були у літній кухні;

- даними показань малолітнього свідка ОСОБА_14 наданими нею у присутності представника Служби у справах дітей ОСОБА_17 та спеціаліста психолога ОСОБА_18 , що у день подій приблизно о 22:00-23:00 год. її батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повернулися із гостей, між ними виникла сварка у літній кухні через телефон і машину. Під час сварки свідок була присутня та бачила, як батько штовхнув маму, внаслідок чого вона не впала, а наче обперлась об шафу, яка там стояла. Після чого мама сказала «давай ще». Батько вдарив кулаком у обличчя та вибив мамі зуб. Малолітня ОСОБА_14 випхала його з літньої кухні на вулицю, після чого він взяв палицю та вибив вікно у літній кухні і вона разом із ним пішла в будинок. Під час цього він сказав «пішли, бо сьогодні буде горе». Зайшовши в середину будинку батько зачинив вхідні двері на замок. Коли мама почала стукати у двері та вікно будинку, щоб їй відчинили двері, свідок попросила її почекати до моменту, коли батько засне, після чого пообіцяла відчинити двері та впустити матір. Але мама вибила вікно та почала вибивати двері, через що батько підбіг до дверей та відчинив їх. Мама намагалась зайти, але батько її виштовхав на вулицю. На дворі у той час було темно і свідок не бачила, що саме там відбувалось. Потім свідок бачила, як ОСОБА_7 стояв у коридорі зігнутий та у крові, а мама кричала викликати швидку. Коли мама зайшла у будинок свідок злякалась та побігла у свою кімнату, після чого вилізла з будинку через вікно та чекала приїзду працівників поліції;

- даними показань свідка ОСОБА_19 про те, що 17.12.2022 р. у вечірній час приблизно з 17:00 год. до 18:00 год. до нього за місцем проживання приїхали ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повечеряти. Також, там була подруга свідка на ім`я ОСОБА_20 , до якої згодом обвинувачена приревнувала свого чоловіка. На ґрунті ревнощів вони між собою почали скандалити, обвинувачена висловлювала погрози та казала, що «коли приїдемо до дому я тобі покажу». З метою уникнення бійки з нею ОСОБА_7 пішов з будинку та ліг спати у машині, яка стояла у дворі. Згодом вони викликали таксі і приблизно о 22:00 год. поїхали до себе до дому. Пізніше свідку стало відомо, що вдома ввечері між ними виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_7 отримав ножове поранення;

- даними показань свідка ОСОБА_21 , що 17.12.2022 р. у вечірній час він заходив в гості до родини ОСОБА_22 , але їх не було вдома. Свідок подзвонив ОСОБА_7 , після чого потерпілий разом із ОСОБА_23 приїхали на автомобілі та забрали його, поїхали разом до ОСОБА_19 , де вживали алкогольні напої. Під час спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_21 став свідком конфлікту між ОСОБА_22 , який виник на ґрунті ревнощів з боку обвинуваченої до присутньої там жінки на ім`я ОСОБА_20 . Чим закінчився вказаний конфлікт свідку не відомо, але пам`ятає, що ОСОБА_7 пішов з будинку та ліг спати у автомобілі «Москвич», який стояв на вулиці, а свідок пішов до дому;

- даними показань свідка ОСОБА_16 , що раніше свідок разом із родиною ОСОБА_22 проживав по сусідству, підтримує із ними дружні стосунки. 17.12.2022 р. вони попросили відвезти їх у м. Черкаси, оскільки ОСОБА_10 необхідно було до лікаря-стоматолога. На зворотній дорозі вони між собою почали скандалити. Він їх відвіз до кумів ОСОБА_15 , на їх прохання з`їздив та привіз до них жінку на ім`я ОСОБА_20 і поїхав до дому. На наступний день зранку подзвонила донька ОСОБА_22 та сказала, що батько у лікарні, його мама підрізала, попросила привезти документи;

- даними показань свідка ОСОБА_24 , що 18.12.2022 р. приблизно в 01:00 год. їй зателефонували та повідомили, що її брат ОСОБА_7 у лікарні, оскільки йому дружина нанесла ножове поранення. Сам потерпілий спочатку не усвідомлював, що відбулося та питав у свідка, чому до нього дружина не приходить у лікарню. Також, брат їй розказував, що 17.12.2022 р. вони разом із дружиною під час перебування у гостях добряче випили алкогольних напоїв, між ними у літній кухні вдома виникла сварка, після чого потерпілий пішов у будинок, а обвинувачена вибила вікно, вибивала двері, після чого він вийшов, вихопив у неї ніж і викинув його. Цей ніж чи він сам погнув, чи він вже був погнутий. Але під час цього ОСОБА_7 не очікував, що у неї є другий ніж. Відчув удар по голові, а також пам`ятає, що у грудях стало гаряче. Також свідок підтвердила, що сестра обвинуваченої надавала грошові кошти у сумі 10 000 грн. на лікування;

Також, у вироку наведені покази свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які не були безпосередніми свідками подій.

- даними витягів з ЄРДР у даному кримінальному провадженні, відповідно до яких 17.12.2022 р. до ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. надійшло повідомлення про те, що 17.12.2022 приблизно о 21:00 год. за адресом: вул. Черкаська, 36 в м. Чигирині ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення, що може відноситися до категорії тяжкого тілесного ушкодження (ЄО 2964 від 17.12.2022) (т. 2, а. пр. 4-7);

- даними рапорту від 18.12.2022 р., відповідно до якого 18.12.2022 р. о 01:18 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.12.2022 р. о 01:17 год. за адресом: АДРЕСА_2 доставили ОСОБА_7 , проживає АДРЕСА_1 . Тілесні ушкодження отримав сьогодні від дружини ОСОБА_10 ножом у грудну клітку за адресою проживання. Тілесне ушкодження проникаюче поранення грудної клітки ліворуч, гемо-пневмоторекс, внутрішня плевральна кровотеча, перебуває у хірургічному відділенні. Заявник: ОСОБА_27 (т. 2, а. пр. 16);

- даними рапорту від 18.12.2022 р., відповідно до якого 17.12.2022 р. о 22:51 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 17.12.2022 р. о 22:50 год. за адресом: АДРЕСА_3 , доставили з ножовим пораненням грудної клітки ОСОБА_7 , прож.: АДРЕСА_1 , нанесла удар дружина. Заявник: Кобиляцька (т. 2, а. пр. 17);

- даними рапорту від 18.12.2022 р., відповідно до якого 17.12.2022 р. о 22:07 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 17.12.2022 р. о 22:06 год. за адресом: АДРЕСА_1 . Повідомила неповнолітня, що батьки б`ються, мати вибила вікно та двері, батько матері вибив зуби. Чути бійку. Заявник: ОСОБА_14 . Також у рапорті зазначені результат відпрацювання отриманого виклику (т. 2, а. пр. 18);

- даними виписки з амбулаторної карти № 34 від 17.12.2022 р., відповідно до якої ОСОБА_10 перебувала у стані алкогольного сп`яніння (т. 2, а. пр. 19);

- даними довідки № 57, відповідно до якої ОСОБА_7 доставлений ШМД о 22 год. 40 хв. 17.12.2022 р. до КНП «Чигиринська багатопрофільна лікарня» з діагнозом: проникаюче поранення грудної клітки ліворуч (т. 2, а. пр. 20);

- даними протоколу обшуку від 18.12.2022 р., проведеного за адресом: АДРЕСА_1 , з додатками, зокрема фототаблицею, двома оптичними дисками з відеозаписом. Під час проведення вказаної слідчої дії, дозвіл на проведення якої наданий потерпілим ОСОБА_7 , 18.12.2022 р., а згодом ухвалою слідчого судді Соснівського райсуду м. Черкаси від 19.12.2022 р., слідчим виявлені та вилучені чотири кухонні ножі (зокрема у мийці в будинку кухонний ніж із руків`ям, обмотаним чорною ізоляційною стрічкою; на подвір`ї ніж із чорною ручкою та зігнутим лезом), виріз із тюлі із речовиною бурого кольору; виріз із килима, зроблені та вилучені змиви речовини бурого кольору з мийки та підлоги. Оглядом долучених оптичних дисків суд встановив відповідність письмового протоколу фактично проведеним слідчим діям (т. 2, а. пр. 22-53);

- даними постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.12.2022 р. (т. 2, а. пр. 56);

- даними квитанції № 859 про здачу речового доказу на зберігання в камеру речових доказів (т. 2, а. пр. 57);

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.12.2022 р., відповідно до якого ОСОБА_10 фактично затримана 17.12.2022 р. о 23:30 год. Під час особистого обшуку затриманої особи вилучено її особисті речі, а саме: куртку пухову сірого кольору, кофту сірого кольору, штани чорного кольору, черевики зимові чорного кольору (т. 2, а. пр. 61-66);

- даними протоколу відібрання зразків для експертного дослідження від 18.12.2022 р., відповідно до якого у затриманої ОСОБА_10 відібрані біологічні зразки для експертизи, а саме: зразки букального епітелію, зрізи нігтів з обох рік, змиви з обох рук (т. 2, а. пр. 73-74);

- даними протоколу огляду предмету від 18.12.2022 р., відповідно до якого слідчим був оглянутий наданий потерпілим ОСОБА_7 власний одяг (т. 2, а. пр. 76-78);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18.12.2022 р. з додатками, зокрема фототаблицею та оптичним диском з відеозаписом процесу проведення даної слідчої дії, проведеної за участю малолітнього свідка ОСОБА_14 за місцем вчинення злочину за адресом: АДРЕСА_1 . Під час вказаної слідчої дії малолітня свідок показала як і де саме відбувався конфлікт між батьками. Зокрема, що конфлікт розпочався 17.12.2022 р. приблизно о 21:00 год. в приміщенні літньої кухні, де вони почали битися. У літній кухні знаходились ножі. Потім батько закрився в будинку, а мати залишилась у літній кухні, ОСОБА_13 з батьком перебувала у будинку, батько ліг на ліжко та сказав мамі не відчиняти. Потім мати підійшла до вікна, почала кричати, свідок закрила вікно та попросила її заспокоїтися, дочекатися коли батько засне, після чого вона зможе відкрити двері. Але ОСОБА_10 почала вибивати двері, розбила скло у вікні будинку. ОСОБА_14 побігла в кімнату, а батьки залишились біля дверей, вона викликала поліцію зі свого мобільного телефону. Потім свідок підійшла і побачила, що батько стоїть і у нього кров на грудях в області серця. Він стояв зігнутий, а мама його пхнула від чого він впав. Ще у літній кухні батько казав «… ОСОБА_28 , сьогодні буде горе … я її вб`ю», а коли вони вже були в будинку і батько впав мати йому сказала «…хто кого ?». Як саме був нанесений удар свідок не бачила, оскільки перебувала у кімнаті. Дослідженим під час судового розгляду відеозаписом проведення вказаного слідчого експерименту суд встановив відповідність письмового протоколу фактично проведеним слідчим діям (т. 2, а. пр. 86-89);

- даними виписки епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 3051 на ім`я ОСОБА_7 , відповідно до якої, потерпілий отримав травму колючо-ріжучим предметом внаслідок суперечки та бійки із дружиною (зі слів), доставлений бригадою ШМД у приймальне відділення КНП «ЧБЛ» ЧМР 17.12.2022 р. (т. 2, а. пр. 102);

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16.01.2023 р. (т. 2, а. пр. 104);

- даними опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 16.01.2023 р. (т. 2, а. пр. 105);

- даними медичної карти стаціонарного хворого № 3051 на ім`я ОСОБА_7 , відповідно до якої встановлено, що потерпілий був госпіталізований 17.12.2022 р. о 23 год. 00 хв. до КНП «Чигиринська багатопрофільна лікарня» Чигиринської міської ради з діагнозом при госпіталізації відкрита рана передньої стінки грудної клітки, заключним діагнозом - відкрита рана передньої стінки грудної клітки, травматичний гемоторакс (т. 2, а. пр. 106-123);

- даними протоколу огляду предметів від 16.01.2023 р. (т. 2, а. пр. 124);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10.01.2023 р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що 17.12.2022 р. приблизно о 21:40 год. під час конфлікту за місцем його проживання за адресом: АДРЕСА_1 дружина ОСОБА_10 нанесла йому тілесні ушкодження за допомогою ножа (т. 2, а. пр. 126-127);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11.01.2023 р. з додатками, зокрема фототаблицею та оптичним диском з відеозаписом, за участю потерпілого ОСОБА_7 . Під час вказаного слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_7 показав де саме та у якій послідовності у нього із дружиною ОСОБА_10 відбувався конфлікт, а також відтворив механізм нанесення йому тілесного ушкодження. Зокрема показав, що 17.12.2022 р. приблизно о 21:00 год. на початку 22:00 год., між ними виник конфлікт у приміщенні літньої кухні щодо телефону та машини, після чого потерпілий наніс удар рукою обвинуваченій у обличчя, а ОСОБА_10 взяла у руки скляну банку з наміром нанести нею удар ОСОБА_7 , але цього не змогла зробити, оскільки між ними стала донька ОСОБА_13 . Після цього потерпілий разом із донькою зайшли до будинку та зачинив за собою вхідні двері до будинку і ліг відпочивати на диван. Згодом почув, що обвинувачена била у вікно, донька просила почекати коли він засне, натомість обвинувачена почала бити у двері та вибивати їх, після чого потерпілий встав, підійшов до дверей та відкрив їх. У цей момент ОСОБА_10 вдарила ножом у область дверей, після чого потерпілий їх прикрив, потів вона «штрикала» ножом у двері з метою нанести ушкодження потерпілому по рукам. Згодом він його вибив, як само не пам`ятає, підняв ніж та відійшов викинув його у сторону літньої кухні, у цей момент вона його вдарила другим ножом, який тримала у правій руці і який потерпілий одразу не побачив. Вдарила вона потерпілого кухонним ножом, руків`я якого обмотано ізоляційною стрічкою чорного кольору. Після чого він зайшов в середину будинку та попросив доньку викликати швидку допомогу. Згодом потерпілий впав на підлогу, але чому і як він вже не пам`ятає, оскільки у той момент втрачав свідомість. Після удару ножом потерпілий відчув біль в області грудей та тепло. Оглядом долученого оптичного диску суд встановив відповідність письмового протоколу фактично проведеним слідчим діям (т. 2, а. пр. 129-135);

- даними протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 10.01.2023 р., відповідно до якого, у потерпілого ОСОБА_7 відібрані біологічні зразки, а саме кров з вени (т. 2, а. пр. 136);

- даними протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 10.01.2023 р., відповідно до якого у підозрюваної ОСОБА_10 відібрані біологічні зразки, а саме кров з вени (т. 2, а. пр. 137);

- даними висновку експерта № 02-01/67 від 30.01.2023 р., відповідно до якого встановлено, що у потерпілого ОСОБА_7 мали місце ушкодження рана передньої поверхні грудної клітки зліва, яка проникає у плевральну порожнину з попаданням крові в плевральну порожнину. Вказані ушкодження виникли від дії гострого предмета з колото-ріжучими властивостями, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному у постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя. Виявлені у ОСОБА_7 ушкодження, могли виникнути за обставин, на які він вказав у протоколі проведення слідчого експерименту від 11.01.2021 р.. Виявлені у потерпілого ушкодження не могли виникнути при падіння із положення стоячи або наближеного до такого. У виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкодженнях не відобразилися індивідуальні властивості травмуючого предмета. Травмуючим механізмом утворення ушкоджень у ОСОБА_7 являлась ударна дія гострого предмета з колото-ріжучими властивостями (т. 2, а. пр. 138-140);

- даними висновку експерта № 05-1-08/25 від 7.02.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту речовому доказі штанях-натільній білизні, експертом виявлено чотири об`єкта зі слідами буруватого кольору, які є кров`ю людини. При їх серологічному дослідженні експертом встановлено, що походження крові від підозрюваної ОСОБА_10 не виключається, даних про походження крові від потерпілого ОСОБА_7 не виявлено (об`єкт № 1). У об`єкті № 3 кров може належати підозрюваній ОСОБА_10 , даних про її походження від потерпілого ОСОБА_7 не виявлено. У об`єктах № 2 та № 4 виявлена кров, яка може належати самому потерпілому ОСОБА_7 , а у випадку змішування крові двох або більше осіб в одних і тих же слідах, може належати обвинуваченій ОСОБА_10 (т. 2, а. пр. 141-144);

- даними висновку експерта № 05-1-08/27 від 3.02.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту речовому доказі чоловічих шкарпетках, експертом виявлено чотири об`єкта без чітких контурів сіро-білого кольору, у яких при їх серологічному дослідженні знайдено кров людини та виявлені антигени А, Н (об`єкти № 2, № 3). Походження вказаної крові від потерпілого ОСОБА_7 не виключається, домішка крові від обвинуваченої ОСОБА_10 не виключається (т. 2, а. пр. 146-148);

- даними висновку експерта № 05-1-08/29 від 10.02.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту речовому доказі футболці потерпілого, експертом виявлено два об`єкта бурого кольору, у яких при їх серологічному дослідженні знайдено кров людини. Походження крові від потерпілого ОСОБА_7 не виключається, домішка крові обвинуваченої ОСОБА_10 не виключається (т. 2, а. пр. 150-152);

- даними висновку експерта № 05-1-08/26 від 08.02.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту речовому доказі светрі потерпілого, експертом виявлено чотири об`єкта бурого кольору, у яких при їх серологічному дослідженні знайдено кров людини. Змішування крові потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_10 не виключається (т. 2, а. пр.154-156);

- даними висновку експерта № 05-1-08/46 від 17.02.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що на наданих експерту речових доказах змивах на марлевий тампон з обох рук обвинуваченої ОСОБА_10 , знайдена кров людини. Дана кров може походити від обвинуваченої, даних про її походження від потерпілого не виявлено (т. 2, а. пр. 158-160);

- даними висновку експерта № 05-1-08/28 від 03.02.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту речовому доказі спортивних штанах потерпілого, експертом виявлено чотири об`єкта бурого кольору, у яких при серологічному дослідженні знайдена кров людини. Походження крові від потерпілого ОСОБА_7 не виключається, домішка крові обвинуваченої ОСОБА_10 не виключається (т. 2, а. пр. 162-164);

- даними висновку експерта № 05-5-06/10 від 31.01.2023 р., відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту речовому доказі - кухонному ножі, вилученому при проведенні обшуку 18.12.2022 р. та умовно позначеному № 8, виявлено кров людини. При серологічному дослідженні експертом встановлено, що походження крові від обвинуваченої ОСОБА_10 не виключається, даних про походження крові від потерпілого ОСОБА_7 не отримано (т. 2, а. пр. 166-167);

- даними висновку експерта № 05-5-06/09 від 25.01.2023 р., відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту речовому доказі кухонному ножі, вилученому при проведенні обшуку 18.12.2022 р. та умовно позначеному № 6, кров не виявлено (т. 2, а. пр. 169);

- даними висновку експерта № 05-5-06/08 від 25.01.2023 р., відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту речовому доказі кухонному ножі, вилученому при проведенні обшуку 18.12.2022 р. в середині коридору будинку, кров не виявлено (т. 2, а. пр. 171);

- даними висновку експерта № 05-1-09/26 від 13.01.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що наданий експерту зразок крові ОСОБА_10 відноситься до групи О(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. 2, а. пр. 173-174);

- даними висновку експерта № 05-5-06/07 від 26.01.2023 р., відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту речовому доказі кухонному ножі, вилученому при проведенні обшуку 18.12.2022 р. та умовно позначеному № 7, виявлено кров, видову належність якої не встановлено, можливо із-за підпорогового вмісту білка в ній (т. 2, а. пр. 176-177);

- даними висновку експерта № 05-1-09/25 від 13.01.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що наданий експерту зразок крові ОСОБА_7 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. 2, а. пр. 179-180);

- даними висновку експерта № 05-5-06/06 від 24.01.2023 р., відповідно до якого встановлено, що на наданих експерту зрізах нігтів з обох рук обвинуваченої ОСОБА_10 виявлено кров людини. При серологічному дослідженні експертом встановлено, що походження крові від потерпілого ОСОБА_7 не виключається, походження крові від обвинуваченої ОСОБА_10 не виключається лише у вигляді домішки (т. 2, а. пр. 182-183);

- даними висновку експерта № 05-1-08/21 від 3.02.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору з лінолеуму у коридорі будинку знайдена кров людини. При серологічному дослідженні експертом встановлено, що кров може походити від обвинуваченої ОСОБА_10 , даних про її походження від потерпілого не виявлено (т. 2, а. пр. 185-187);

- даними висновку експерта № 05-1-08/20 від 26.01.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору з кухонної мийки у коридорі будинку знайдена кров людини. При серологічному дослідженні експертом встановлено, що походження крові від обвинуваченої ОСОБА_10 не виключається, даних про її походження від потерпілого не виявлено (т. 2, а. пр. 189-191);

- даними висновку експерта № 05-1-08/24 від 31.01.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту речовому доказі куртці обвинуваченої ОСОБА_10 , виявлено п`ять об`єктів бурого кольору, у яких знайдена кров людини. При серологічному дослідженні експертом встановлено, що кров може походити від обвинуваченої ОСОБА_10 , даних про її походження від потерпілого немає (т. 2, а. пр. 193-195);

- даними висновку експерта № 05-1-08/22 від 3.02.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту речовому доказі відрізка тюлі з нашаруванням речовини бурого, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні експертом встановлено, що кров може походити від обвинуваченої ОСОБА_10 , даних про її походження від потерпілого не виявлено (т. 2, а. пр. 197-199);

- даними висновку експерта № 05-1-08/19 від 26.01.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що на наданому експерту речовому доказі фрагменті килима з нашаруванням речовини бурого, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні експертом встановлено, що кров може походити від обвинуваченої ОСОБА_10 , даних про її походження від потерпілого не виявлено (т. 2, а. пр. 201-203);

- даними висновку експерта № 05-1-08/23 від 3.02.2023 р. з додатком, відповідно до якого встановлено, що на наданих експерту речових доказах кофті сірого кольору, кофті сіро-фіолетового кольору, штанях чорного кольору та зимовому взутті обвинуваченої ОСОБА_10 , знайдена кров людини. При серологічному дослідженні експертом встановлено, що кров у слідах на сіро-фіолетовій кофті та шорних штанях може походити від обвинуваченої ОСОБА_10 , даних про її походження від потерпілого немає. Кров у слідах на зимовому взутті може походити від обвинуваченої ОСОБА_10 , даних про її походження від потерпілого не виявлено (т. 2, а. пр. 205-208);

- даними довідки КНП «Чигиринська багатопрофільна лікарня» Чигиринської міської ради, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_7 знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні з 17.12.2022 по 30.12.2022 р. (т. 2, а. пр. 221);

- даними довідки КНП «Чигиринська багатопрофільна лікарня» Чигиринської міської ради, відповідно до якої ОСОБА_10 у період часу з 17.12.2022 по 19.12.2022 р. за медичною допомогою та з приводу тілесних ушкоджень не зверталась (т. 2, а. пр. 222);

- даними матеріалів довідки № 91 про результати проведеної перевірки за матеріалами ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. по факту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , відповідно до яких під час поміщення до ІТТ № 3 ГУНП в Черкаській обл. затриманої ОСОБА_10 у неї були присутні тілесні ушкодження, які отримані з її слів під час бійки з чоловіком ОСОБА_7 17.12.2022 р. за місцем проживання (т. 2, а. пр. 223-231);

- даними висновку експерта № 02-01/125 від 16.02.2023 р., з якого судом встановлено, що у ОСОБА_10 мали місце ушкодження: рана лівої кисті, рана нижньої губи, крововилив обличчя зліва. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 2, а. пр. 233);

- даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 22.02.2023 р. з додатком у виді фототаблиці, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_7 впізнав ніж, за допомогою якого 17.12.2022 р. обвинувачена ОСОБА_10 намагалась відкрити вхідні двері будинку (т. 2, а. пр. 234-236);

- даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 22.02.2023 р. з додатком у виді фототаблиці, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ніж з його дому (т. 2, а. пр. 237-239);

- даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 22.02.2023 р. з додатком у виді фототаблиці, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ніж з його дому (т. 2, а. пр. 240-242);

- даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 22.02.2023 р. з додатком у виді фототаблиці, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ніж, яким ОСОБА_10 17.12.2022 р. нанесла йому тілесне ушкодження (т. 2, а. пр. 243-246);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23.02.2023 р. з додатками, зокрема фототаблицею та оптичним диском із відеозаписом, проведеного за участю обвинуваченої ОСОБА_10 . Під час вказаної слідчої дії обвинувачена вказала, що 17.12.2022 р. у темну пору доби, коли вони повернулись додому від знайомих, у літній кухні між нею і чоловіком виник конфлікт, під час якого ОСОБА_7 наніс їй один удар кулаком руки у обличчя, від чого вона впала та вдарилась головою об шафу, а коли вона встала він вдарив ще один раз. Почувши конфлікт, до літньої кухні зайшла донька, випхала його на вулицю і стала між ними. Потерпілий взяв палицю і розбив нею вікно у літню кухню, після чого ОСОБА_7 разом із донькою пішли в будинок. Обвинувачена ще якийсь час посиділа у літній кухні та пішла у хату, але двері були зачинені. Вона стукала у вікно та двері, донька відповіла, що батько сказав не відчиняти їй двері. ОСОБА_10 повернулась до приміщення літньої кухні та взяла ніж, який саме вона не пам`ятає. З ним вона пішла до вхідних дверей будинку та почала ножем «колупати» двері. Коли він зігнувся, то обвинувачена повернулась до літньої кухні і взяла другий ніж. Коли підійшла до дверей будинку з двома ножами почала стукати у двері, після чого потерпілий їх відкрив. Вона хотіла зайти у середину, натомість ОСОБА_7 її випхав на поріг будинку. Потерпілий стояв навпроти ОСОБА_10 , штовхнув її та вирвав із лівої руки ніж, після чого махнув ним, мабуть хотів її ним вдарити. Після чого вона по енерції вдарила його другим ножом, який тримала у правій руці. ОСОБА_7 розвернувся та пішов в середину будинку, вона зайшла за ним. Згодом він зігнувся і впав, після чого ОСОБА_10 зрозуміла, що щось сталось та почала з ним балакати, але він вже був без свідомості, тому обвинувачена почала кричати доньці, щоб вона викликала швидку. Оглядом долученого оптичного диску суд встановив відповідність письмового протоколу фактично проведеним слідчим діям (т. 2, а. пр.259-267).

Також, місцевий суд під час судового розгляду кримінального провадження безпосередньо досліджив речові докази, а саме чотири кухонні ножа, що були вилучені під час проведення обшуку 18.12.2022 р. за адресом: АДРЕСА_1 .

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пред`явлене ОСОБА_10 обвинувачення доведене та що вона обґрунтовано засуджена за ч. 1 ст. 121 КК України.

На думку апеляційного суду, зазначені та проаналізовані місцевим судом письмові докази у справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими і належними та такими, що безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою ОСОБА_10 діяння, інкримінованого їй стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілого, свідків, частково самої обвинуваченої та письмовим доказам у даному кримінальному провадженні.

Суд у вироку дав детальну оцінку зазначеним доказам та навів достатнє обґрунтування для їх прийняття. Висновки суду підтверджуються матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим підстав визнати їх неправильними як і доказів недопустимими не встановлено.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинувачену у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, апеляційний суд дійшов висновку про те, що письмові докази у кримінальному провадженні, разом з показаннями свідків та потерпілого свідчать про неможливість формування штучних доказів чи однобічність проведення досудового розслідування.

Тобто, сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про достатність законних підстав для прийняття відповідного процесуального рішення про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їй діяння повністю доведена.

Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Фактичні обставини справи встановлено повно та правильно оцінено докази. Окрім того, у вироку суду наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, а тому доводи апеляційної скарги захисника про необхідність змінити вирок та перекваліфікувати дії обвинуваченої з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 3 ст. 37, ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки вина обвинуваченої ОСОБА_10 у інкримінованому їй діянні саме за ч. 1 ст. 121 КК України повністю доведена сукупністю зібраних належних та допустимих доказів у своєму взаємозв`язку, а при апеляційному розгляді твердження про порушення вимог КПК України не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

На переконання апеляційного суду, вина обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України доведена поза розумним сумнівом.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду з приводу відсутності підстав для визнання недопустимим доказом протоколу обшуку від 18.12.2022 р. та всіх виявлених під час його проведення речових доказів з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, зазначена слідча дія - протокол обшуку від 18.12.2022 р. та надана суду відеофіксація його проведення вказують на те, що вказана слідча дія проведена без порушень прав людини і основоположних свобод. Щодо того, що докази під час обшуку були зібрані не уповноваженими особами, зокрема понятими, суд це твердження оцінив критично. Крім того, такі твердження сторони захисту стосуються вилучених ножів, які не є знаряддям злочину та не мають прямого доказового значення вчинення обвинуваченою інкримінованого їй кримінального правопорушення. Що стосується того, про невчасне роз`яснення понятим їх прав та обов`язків, то не може бути підставою для визнання доказів недопустимими, оскільки воно не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та жодним чином не змінило і не могло змінити порядку проведення вказаної слідчої дії, зокрема після роз`яснення прав та обов`язків понятим ніхто із них не повідомив про неможливість подальшої участі у вказаній слідчій дії, необхідності залучення інших осіб не виникало.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками місцевого суду та вважає їх обґрунтованими.

Захисник ОСОБА_9 просив провести часткове судове слідство, у ході якого повторно дослідити докази, а саме:

- протокол проведення слідчого експерименту від 10.01.2023 р. за участі потерпілого ОСОБА_7 (з відеозаписом);

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.02.2023 р. за участі обвинуваченої ОСОБА_10 (з відеозаписом);

- протокол проведення слідчого експерименту від 18.12.2022 р..01.2023 р. за участі свідка ОСОБА_29 (з відеозаписом);

- довідку Черкаського ЦГМ від 06.02.2023 р. № 9923-03/08/53;

- копію вироку Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 15.11.2022 р. у справі № 708/837/22 (номер провадження № 1-кп/708/60/22);

- копію постанови Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 20.06.2022 р. у справі № 708/436/22 (номер провадження № 3/708/330/22);

- копію постанови Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 26.09.2022 р. у справі № 708/770/22 (номер провадження № 3/708/559/22);

- копію постанови Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 09.09.2022 р. у справі № 708/732/22 (номер провадження № 3/708/531/22);

- копію постанови Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 13.09.2022 р. у справі № 708/742/22 (провадження № 3/708/542/22); притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

Проте, апеляційний суд відмовив у задоволенні такого клопотання, тому що відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Апеляційний суд вважає, що у даному випадку вказане клопотання обумовлене виключно незгодою з оцінкою доказів місцевим судом. Крім того, захисник ОСОБА_9 не довів, що наявні обґрунтовані підстави для проведення судового слідства під час апеляційного перегляду справи та які передбачені ч. 3 ст. 404 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про те, що вказані у вироку висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, докази, на яких базуються висновки суду були досліджені поверхнево, оцінені місцевим судом упереджено або взагалі не досліджені, то апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення, оскільки з матеріалів даного кримінального провадження беззаперечно встановлено доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, саме сукупністю зібраних належним чином доказів, які у своєму взаємозв`язку доводять її винуватість у інкримінованому їй діянні, поза розумним сумнівом.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про те, що сторона захисту вважає оскаржуваний вирок незаконним, через неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_10 , оскільки обвинувачена діяла в умовах уявної самооборони, то дані доводи не підлягають до задоволення, тому що з матеріалів провадження не вбачається, що місцевим обвинувачена ОСОБА_10 об`єктивно діяла в умовах уявної самооборони. Доказів цього не було здобуто і при апеляційному розгляді, зважаючи на всі обставини кримінального провадження в цілому. Доводи апеляції захисника про те, що обвинувачена мала можливість нанесення ударів ще в літній кухні, про те, що вона сприйняла дії обвинуваченого з ножом в руках на порозі будинку як намір нанесення їй ударів це тільки припущення захисника, один з варіантів розвитку подій, але суди повинні розглядати та давати оцінку діям чи бездіяльності осіб тільки в межах пред`явленого обвинувачення, а не можливості учасників подій вчиняти чи не вчиняти певні дії. В даному кримінальному провадженні версія сторони обвинувачення повністю підтверджується дослідженими доказами, а версія сторони захисту, навпаки, визнана неспроможною.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що суд не дав оцінки довідці Черкаського обласного центру з гідрометеорології від 6.02.2023 р. № 9923-03/08/53, згідно якої 17.12.2023 р. температура повітря у м. Чигиринi в період з 20:00 год. до 23:00 год. становила від +10,2 °С до +5,7 °С, що доводить ту обставину, що залишення ОСОБА_10 ввечері 17.12.2022 р. поза опалюваним приміщенням становило загрозу її життю і здоров`ю, а дії ОСОБА_7 були такими, що сприяли можливості настання таких наслідків, то апеляційний суд вважає ці доводи такими, що не підлягають задоволенню, тому що з матеріалів провадження встановлено, про це повідомили і обвинувачена ОСОБА_10 , і потерпілий ОСОБА_7 , що у літній кухні було тепло, приміщення літньої кухні опалюється пічним опаленням, тому що вони в ній готують страви та харчуються, також там були дрова. Відтак доводи захисника, що залишення ОСОБА_10 ввечері в неопалюваному приміщенні становило загрозу її життю і здоров`ю не підтверджені матеріалами кримінального провадження, а відтак є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Стосовно доводів апеляції , що місцевий суд у вироку не дав оцінку доказам, наданими стороною захисту - постановам у справах про адміністративні правопорушення та вироку суду, де обвинуваченим був ОСОБА_7 , а потерпілою ОСОБА_10 , то апеляційний суд звертає увагу, що у провадженні яке є предметом розгляду, у період часу, який передував завданню ножового поранення, потерпілий ОСОБА_7 наніс удар кулаком руки обвинуваченій. Проте, матеріалами провадження встановлено, що після конфлікту, який відбувався у літній кухні, потерпілий разом із донькою зайшов до будинку, не мав наміру в будь-якій формі продовжувати конфлікт та закрив двері. Донька учасників конфлікту ОСОБА_29 повідомила матері, тобто обвинуваченій ОСОБА_10 , щоб вона деякий час залишалась у приміщенні літньої кухні, а після того, як батько засне, то вона впустить матір до будинку. Таким чином, необхідності саме в цей момент продовжувати намагатись зайти до будинку не було. Незважаючи на це, обвинувачена ОСОБА_10 наполегливо намагалась зайти до будинку взявши до рук ножа, продовживши, таким чином, даний конфлікт. Крім того, ніж у потерпілого ОСОБА_7 опинився після того, як він його відібрав у обвинуваченої. На переконання апеляційного суду, ці судові рішення можуть бути використані судами як матеріали, що характеризують потерпілого, і вони були враховані судом першої інстанції, але ніяким чином не давали підстав обвинуваченій ОСОБА_10 наносити тілесні ушкодження за допомогою ножа потерпілому, враховуючи, що суд встановив, що у неї була можливість не продовжувати конфлікт, принаймні на той час. Також, обвинувачена ОСОБА_10 могла у передбачений законом спосіб звернутись до правоохоронних органів, коли до неї з боку потерпілого ОСОБА_7 було застосоване фізичне або психологічне насильство. З матеріалів справи не встановлено непереборних перешкод для такого звернення, а як вбачається з копій судових рішень наданих стороною захисту, то вона є особою, якій достеменно відомо до яких правоохоронних органів має право звернутися потерпіла особа у випадку застосування домашнього насильства та в який спосіб захищати себе, а не застосовувати у відповідь непропорційне насильство.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника не спростовують сукупності зібраних доказів з приводу доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненому.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінального процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування вироку суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Вирок Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 23.05.2023 р. стосовно ОСОБА_10 залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді