Справа № 201/8855/23
Провадження 1-кс/201/3320/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання слідчого 1 відділення СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, заявленого в межах кримінального провадження, внесеного 24.09.2022 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луганськ Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із вищевказаним клопотанням.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи громадянином України, підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної 2 Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до Рішень Конституційного Суду № 6-рп/2005 від 05.10.2005, № 6-рп/2008 від 16.04.2008 зазначені норми визначають, що влада народу є первинною, єдиною і не відчуженою та здійснюється народом шляхом вільного волевиявлення через вибори, референдум, інші форми безпосередньої демократії у порядку визначеному Конституцією та законами України, через органи державної влади та органи місцевого самоврядування, сформовані відповідно до Конституції та законів України. Тільки народ має право безпосередньо шляхом всеукраїнського референдуму визначати конституційний лад в Україні, який закріплюється Конституцією України, а також змінювати конституційний лад внесенням змін до Основного Закону України в порядку, встановленому його розділом XIII.

Стаття 6 Конституції України передбачає, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 69, 72 та 73 Конституції України передбачено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Всеукраїнський референдум призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених цією Конституцією. Виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

У березні - квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, 07.04.2014 у м. Луганськ Луганської області видано «Акт о провозглашении государственной самостоятельности Луганской народной республики», яким публічно закликано місцеве населення до проведення

11.05.2014 так названого «загального обласного референдуму» на території Донецької області з питання визнання державної самостійності «ДНР» та чинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України. При цьому протягом квітня-травня 2014 року в окремих містах Луганської області організовано та проведено низку мітингів з метою привернення уваги та схилення громадян України з числа місцевих мешканців до визнання державної самостійності «ЛНР».

За таких обставин 11.05.2014 в окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України проведено так названий «референдум» щодо підтримки «Акту про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено про суверенітет «ЛНР» на території Луганської області.

Надалі представниками самопроголошеної «ЛНР», які контролюються окупаційною адміністрацією Російської Федерації, з числа своїх громадян та місцевого населення області сформовано політично-управлінські (т.зв. «органи державної влади ЛНР») та силові органи.

При цьому, кожний учасник органів політичного та силового блоків «ЛНР» (у т.ч. які долучалися в подальшому до їх складу) усвідомлював, що головним їх завданням є підтримка збройної агресії Російської Федерації та зміна меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Луганської області, які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268- VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями.

Одночасно, з метою зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, на тимчасово окупованій частині Луганської області з числа представників політичного блоку «ЛНР» створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій, та, згідно з Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, є органами окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Так, 18.05.2014 на тимчасово окупованій території Луганської області представниками т. зв. «ЛНР» прийнято документ з ознаками нормативності «конституцію Луганської народної республіки». Відповідно до вказаного документу, керівником так званої «ЛНР» є «голова Луганської народної республіки», який:

- є найвищою посадовою особою та головою виконавчої влади «Луганської Народної Республіки»;

- в установленому порядку вживає заходів щодо захисту прав і свобод людини та громадянина, забезпечує узгоджене функціонування та взаємодію органів державної влади «Луганської Народної Республіки»;

- відповідно до цієї «Конституції» та «законів Луганської Народної Республіки» визначає основні напрями розвитку «Луганської Народної Республіки»;

- представляє «Луганську Народну Республіку» у відносинах з іноземними державами, при цьому він має право підписувати міжнародні договори від імені «Луганської Народної Республіки»

- протягом терміну своїх повноважень не може бути «депутатом Народної Ради Луганської Народної Республіки» та не може обіймати жодних інших посад у державних та громадських органах, підприємницьких структурах;

- має недоторканність.

Робоче місце т.зв. Голови ЛНР розташоване за адресою: Луганська область, м. Луганськ, площа Героїв Великої Вітчизняної Війни, буд. 3.

21 лютого 2022 року ОСОБА_7 , обіймаючи посаду т.зв. «Голови ЛНР» звернувся до Президента Російської Федерації з проханням визнати незалежність так званої Луганської народної республіки.

В цей же день, Президент Російської Федерації скликав позачергове засідання Ради безпеки Російської Федерації, де обговорено питання щодо доцільності визнання незалежності Донецької та Луганської народних республік.

Службові особи з числа вищого керівництва РФ, які входять до складу Ради безпеки РФ, публічно підтримали звернення Державної думи РФ та заявили про необхідність визнання Президентом РФ незалежності «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки», а одним із основних аргументів для прийняття такого рішення членами Ради безпеки РФ було проживання на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей громадян Російської Федерації, у кількості понад 800 тисяч осіб, а також понад 1,2 мільйонів осіб, котрі подали документи на громадянство РФ.

Цього ж дня Президент Російської Федерації підписав указ про визнання незалежності Донецької народної республіки та Луганської народної республіки.

У подальшому, президент Російської Федерації (далі РФ), а також інші представники влади РФ (стосовно яких здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні), діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.

24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому, воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України від 02.05.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Як наслідок, агресія ЗС РФ та інших військових формувань, що діють на їх боці, призвела до тимчасової окупації частини території Луганської області.

Громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи вищенаведені обставини, діючи умисно, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 18.11.2018, був обраний на так званих «виборах голови ЛНР» на посаду «Голови ЛНР».

19.09.2022 (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) до ОСОБА_7 головою так званої «общественной палаты ЛНР» (стосовно якого досудове розслідування триває в рамках іншого кримінального провадження) з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, направлено звернення з ініціативою проведення на тимчасово окупованій території Луганської області так званого «референдуму» з питання приєднання до Російської Федерації на правах адміністративно-територіальної одиниці РФ (далі за текстом референдум).

На підставі вказаного звернення, 20.09.2022 так званою «народною радою ЛНР» прийнято так званий «Закон «О референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта РФ» (далі- «Закон»), а ОСОБА_7 , як «голова ЛНР», підписав даний документ, чим ввів його у дію.

Вказаним т.зв. «Законом» регламентовано принципи проведення референдуму, юридичну силу рішення, прийнятого на референдумі, систему комісій референдума, статус членів комісії референдума, порядок голосування, регламентовано порядок підрахунку голосів і установлення результатів голосування, забезпечення безпеки при підготовці і проведенні референдума та інші питання пов`язані із підготовкою та проведенням референдуму.

На обґрунтування необхідності проведення даного «референдуму» ОСОБА_7 у засобах масової інформації у період з 19.09.2022 до 22.09.2022 систематично заявляв про необхідність приєднання так званої «Луганської народної республіки», фактично тимчасово окупованої території Луганської області, до російської федерації, тобто до зміни меж території та державного кордону України.

Так, 20.09.2022 в мережі Інтернет, в месенджері «Telegram» на Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на який підписано понад 10000 користувачів месенджеру, опублікувано відео звернення ОСОБА_7 , у якому останній публічно закликав до зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Крім того, 23.09.2022 в мережі Інтернет, в месенджері «Telegram» на Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на який підписано понад 10000 користувачів месенджеру, опубліковано відео, у якому ОСОБА_7 , знаходячись на сцені та виступаючи перед великою кількістю людей, публічно закликав до зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

У подальшому, на виконання так званого «Закону «О референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта РФ», так званою «Центральною виборчою комісією ЛНР» (стосовно голови та членів якої здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні) організовано процес проведення зазначеного «референдуму» на усій тимчасово окупованій території Луганської області та на так званих «закордонних дільницях» та території рф, який фактично розпочався о 08 годині 00 хвилин 23.09.2022 та закінчився 27.09.2022 о 20 годині 00 хвилин. За результатами «референдуму» представники «ЦВК ЛНР» оголосили, що за приєднання тимчасово окупованої території Луганської області до РФ нібито проголосувало 98,42 %.

Як наслідок 30.09.2022 президент РФ ініціював зустріч із так званими керівниками окупаційних адміністрацій, а фактично тимчасово окупованих території Донецької, Луганської, Запорізької та Херсонської областей, у тому числі із ОСОБА_7 , у м. Москва РФ (більш точні місце та час органом досудового розслідування не встановлені), в ході якої публічно визнав результати так званих «референдумів», у тому числі на тимчасово окупованій території Луганської області.

Під час вказаної зустрічі 30.09.2022, перебуваючи у м. Москва Російської Федерації (більш точні час та місце органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 та президент РФ підписали так званий «договор между Российской Федерацией и Луганской народной республикой о принятии в Российскую Федерацию Луганской народной республики и образовании в составе Российской Федерации новых субъектов» чим порушили територіальну цілісність України, у кордонах, визначених Конституцією України.

В подальшому депутати Государственной Думы РФ підтримали ратифікацію зазначених договорів з т. зв. ДНР та ЛНР, Херсонскою і Запоріжською областями.

Крім цього, головою так званої «общественной палаты ЛНР» (стосовно якого досудове розслідування триває в рамках іншого кримінального провадження), з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, 19.09.2022 направлено звернення до так званого «голови ЛНР» ОСОБА_7 з ініціативою проведення на тимчасово окупованій території Луганської області так званого «референдуму» з питання приєднання до Російської Федерації на правах адміністративно-територіальної одиниці РФ (далі за текстом «референдум»).

На підставі вказаного звернення, 20.09.2022 так званою «народною радою ЛНР» у відповідності до п.11 ст.69 т.зв. Конституції ЛНР прийнято так званий «Закон «О референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта РФ».

На обґрунтування необхідності проведення даного незаконного «референдуму» ОСОБА_7 у засобах масової інформації у період з 20.09.2022 до 22.09.2022 систематично заявляв про необхідність приєднання так званої «Луганської народної республіки», а фактично тимчасово окупованої території Луганської області, до російської федерації, тобто до зміни меж території та державного кордону України.

Зокрема, 20.09.2022 в мережі Інтернет, в месенджері «Telegram» на Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на який підписано понад 10000 користувачів месенджеру, опублікувано відео звернення ОСОБА_7 , у якому останній публічно закликав до зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою організації проведення незаконного «референдуму» на тимчасово окупованій території Луганської області громадянин України ОСОБА_7 , обіймаючи посаду Голови ЛНР, 20.09.2022 підписав так званий «Закон «О референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта РФ» (далі «Закон»), чим розпочав процес організації проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Луганської області.

Так званий «Закон «О референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта РФ» підписаний ОСОБА_7 вступив в силу з дня його офіційного опублікування на офіційному сайті Народного Совета Луганской Народной Республики та Главы Луганской Народной Республики, тобто 20 вересня 2022 року. Після набрання законної сили вказаного закону ЛНР на території Луганської області було організовано процес активної підготовки до проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, яке заплановано на 23-27 вересня 2022 року.

Вказаним «Законом» регламентовано принципи проведення референдуму, юридичну силу рішення, прийнятого на референдумі, систему комісій референдума, статус членів комісії референдума, порядок голосування, регламентовано порядок підрахунку голосів і установлення результатів голосування, забезпечення безпеки при підготовці і проведенні референдума та інші питання пов`язані із підготовкою та проведенням референдуму.

23 вересня 2022 року Голова ЛНР - ОСОБА_7 , виступив із публічним зверненням, в ході якого, публічно закликав громадян, які проживають на тимчасово окупованій території Луганської області до активної участі у незаконному референдумі на тимчасово окупованій території Луганської області.

На виконання так званого «Закону «О референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта РФ», так званою «Центральною виборчою комісією ЛНР» (стосовно голови та членів якої здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні) організовано процес проведення зазначеного «референдуму», на усій тимчасово окупованій території Луганської області та на так званих «закордонних дільницях» та території рф, який фактично розпочався о 08 годині 00 хвилин 23.09.2022 та закінчився 27.09.2022 о 20 годині 00 хвилин. За результатами «референдуму» представники «ЦВК ЛНР» оголосили, що за приєднання тимчасово окупованої території Луганської області до РФ нібито проголосувало 98,42 %.

Отже, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, безпосередньо взяв участь в організації та проведенні незаконного «референдуму» на тимчасово окупованій території, а також здійснив публічні заклики до проведення та участі у незаконному «референдумі», який був проведений на тимчасово окупованій території Луганської області у період з 23 вересня 2022 року по 27 вересня 2022 року.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Луганськ та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 207 (7328) від 27.09.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 27.09.2022 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_7 на 29.09.2022, 30.09.2022, 01.10.2022 о 10:00 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за № 0000509 від 24.09.2022, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_7 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини свого неприбуття не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням із прокурором 01.10.2022, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик на 05.10.2022, 06.10.2022, 07.10.2022 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 01.10.2022 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 212 (7333) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Таким чином, 01.10.2022 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме в участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, а також публічних закликах до проведення такого незаконного референдуму на тимчасово окупованій території.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_7 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини свого неприбуття не повідомив.

Постановою слідчого від 09.10.2022 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Прокурора у судовому засіданні клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII передбачено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями в тому числі ч. 5 ст.27, ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Крім того, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII встановлено, що порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні №0000509, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2022 р. за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, спеціального досудового розслідування.

Вислухавши думку учасників судового провадження, а також дослідивши матеріали клопотання, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки за сукупністю обставин та наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, є всі підстави для здійснення спеціального досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 297-1, 297-2,297-3, 297-4, 297-5 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000509, відомості про яке 24.09.2022 р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 03 серпня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1