Провадження №1-кс/463/9066/23
У Х В А Л А

11 грудня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 09 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження за №0000190 від 12.11.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся із скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про скасування постанови слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 09 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000190 від 12.11.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки з вересня 2019 року він жодного разу не був викликаний до слідчого ДБР. Слідчим було проігноровано попередні рішення прокурора від 14.01.2021 та слідчих суддів, ухвалу Апеляційного суду від 12.04.2022 та не вчинено жодних слідчих дій. 20.11.2023 р. було отриману чергову постанову про закриття кримінального провадження. А тому на його думку є всі правові підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

В судове засідання скаржник не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності та просить таку задоволити.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, скерував матеріали кримінального провадження, а тому в порядку ч.3 ст.306 КПК України суд розглядає дану скаргу без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за №0000190 від 12.11.2018р., приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити виходячи з таких підстав.

Частина перша ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 09 листопада 2023 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000190 від 12.11.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В судовому засіданні встановлено, що постанови про закриття кримінального провадження №0000190 виносились слідчими неодноразово, але такі ухвалами слідчих суддів були скасовані.

Так, 22 листопада 2019 року постановою слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження №0000190 від 12.11.20218 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування (к/п а.с. 215-216).

24 грудня 2020 року постановою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 постанова слідчого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 22.11.2019 про закриття кримінального провадження № 0000190 скасована. У постанові зазначено про необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема витребування відеозаписів нагрудних камер інспекторів УПП у Львівській області ДПП, які 23.12.20217 зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_3 (к/п а.с. 283-284).

07 травня 2021 року постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 закрито кримінальне провадження №0000190 від 12.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення (к/п а.с. 241-244).

04 червня 2021 року ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 07 травня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000190 від 12.11.2018 скасовано (к/п а.с. 235).

У даній ухвалі слідчий суддя, як на підставу для скасування постанови слідчого вказав, що слідчим не проведено допиту заявника, також не надано належної оцінки відеоматеріалам, які містяться у матеріалах кримінального провадження. Із змісту оскарженої постанови вбачається, що така не містить жодного аналізу обставин справи та посилання на проведенні слідчим процесуальні та слідчі дії. Слідчим суддею зазначено, що слідчим не було проведено всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, чим порушено норми ст. 9 КПК України.

Із змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що така прийнята без урахування наведеної вище ухвали слідчого судді від 23 вересня 2021 року та без проведення слідчих і процесуальних дій на необхідність проведення яких вказував слідчий суддя у своїй ухвалі. Крім того, така постанова є дослівним переписуванням попередніх постанов про закриття кримінального провадження.

У постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та невмотивованою.

Крім того, органом досудового розслідування залишилась не виконаною постанова заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , ухвали слідчих суддів від 04.06.2021, 13.08.2021, 23.09.2021, а також не надано юридичної оцінки й не прийнято рішення з приводу викладених у заяві ОСОБА_3 доводів, не допитано заявника та осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення на яких вказував ОСОБА_3 .

Отже, слідчим не було проведено всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, чим порушено норми ст.9 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Беручи до уваги наведене, керуючись принципом змагальності кримінального процесу, приходжу до висновку, що скаргу ОСОБА_3 слід задоволити, скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 09 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження за №0000190 від 12.11.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 303-307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_3 - задоволити.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 09 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження за №0000190 від 12.11.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1