233 № 233/394/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

22 січня 2024 року м. Костянтинівка

Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 у кримінальному проваджені №0000002 від 02 січня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, з не повною середньою освітою, який не працює та не навчається, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2024 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, час від часу з ним відсутній телефонний зв`язок, без поважної причини не з`явився на виклик до слідчого для проведення слідчої дії, що свідчить про наявність ризиків передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Копія клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують вручені підозрюваному ОСОБА_5 19 січня 2024 року об 11 год. 10 хв.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання і просили його задовольнити з огляду на наявність зазначених в клопотанні ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Пояснив, що дійсно 18 січня 2024 року не прибув за викликом до слідчого через хворобливий стан, мав високу температуру, до лікувальних закладів не звертався. Зазначив, що повідомити слідчого про вказані обставини не мав можливості, оскільки мобільний зв`язок не стабільно працював.

Заслухавши прокурора, підозрюван ого, дослідивши додані до клопотання письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України 02 січня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002.

15 січня 2024 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_5 вручена письмова підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за таких обставин: 29 грудня 2023 року, приблизно о 09 годин 00 хвилин, більш точний час в ході розслідування не встановлено, ОСОБА_5 знаходився на подвір`ї покинутого будинку АДРЕСА_1 , де на землі біля паркану виявив полімерний пакет, який містив: осколкову ручну гранату типу М 67; корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1; засоби підриву (засоби детонування) уніфіковані запали ручної гранати модернізовані дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) 3 од.; засіб підриву (засіб детонування) ударно-дистанційний запал типу УДЗ; засіб підриву (засіб детонування) запал для ручних гранат типу JVA 1634, придатних для здійснення вибуху.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання вищезазначених бойових припасів та вибухових речовин. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що виявлені ним предмети (граната, корпус гранати та засоби підриву) є боєприпасами та вибуховими речовинами, придбання, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 12.10.1992 № 576 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №622 від 21.08.1998 (зі змінами), підняв зазначений полімерний пакет з осколковою ручною гранатою типу М 67; корпусом оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1; засобами підриву (засоби детонування) уніфіковані запали ручної гранати модернізовані дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) 3 од.; засобом підриву (засіб детонування) ударно-дистанційний запал типу УДЗ; засобом підриву (засіб детонування) запал для ручних гранат типу JVA 1634, придатних для здійснення вибуху, щоб перенести за місцем свого проживання, тим самим здійснив незаконне придбання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Після чого, ОСОБА_5 придбані при вищевикладених обставинах: осколкову ручну гранату типу М 67, корпус гранати Ф-1 та засоби підриву типу: УЗРГМ (УЗРГМ-2) 3 од., УДЗ, JVA 1634 переніс до себе за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснивши носіння бойового припасу та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, та сховав у картонний короб, який поклав на антресолі в кухні вищевказаного будинку, тим самим став умисно зберігати бойовий припас та вибухові речовини без передбаченого законом дозволу до моменту викриття його дій працівниками поліції, а саме 02 січня 2024 року.

02 січня 2024 року у період часу з 11 годин 21 хвилин до 11 годин 53 хвилин, під час проведення в установленому законом порядку огляду домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , працівниками поліції у кухні будинку на антресолі у картонному коробі виявлено та вилучено:

- осколкову ручну гранату типу М 67, яка призначена для ураження живої сили противника та відноситься до бойових припасів;

- корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, який є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці);

- засоби підриву (засоби детонування) уніфіковані запали ручної гранати модернізованими дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) 3 од., які є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці);

- засіб підриву (засіб детонування) ударно-дистанційний запал типу УДЗ уніфікований, який є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці);

- засіб підриву (засіб детонування) запал для ручних гранат типу JVA 1634, який є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці), які виготовлені промисловим (заводським) способом та придатні для здійснення вибуху.

Тим самим, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в придбанні, носінні та зберіганні бойового припасу та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, порушив вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 622 від 21.08.1998 (зі змінами), а також вимоги Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», відповідно до положень якої (додаток №1) вказані вище бойові припаси та вибухові речовини відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному, незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойового припасу та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується долученими до клопотання:

- протоколом огляду місця події від 02 січня 2024 року відповідно до якого в присутності понятих за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 в кухні будинку виявлені бойові припаси та вибухові речовини;

- висновком експерта від 12 січня 2024 року №СЕ-19/105-24/131-ВТХ від 12 січня 2024 року за результатом судової вибухово-технічної експертизи відповідно до якого надані на експертизу об`єкти є: осколковою ручною гранатою типу М 67, яка призначена для ураження живої сили противника та відноситься до бойових припасів; корпусом оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, який є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці); засобом підриву (засоби детонування) уніфіковані запали ручної гранати модернізованими дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) 3 од., які є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці); засобом підриву (засіб детонування) ударно-дистанційний запал типу УДЗ уніфікований, який є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці); засобом підриву (засіб детонування) запал для ручних гранат типу JVA 1634, який є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці), які виготовлені промисловим (заводським) способом

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15 січня 2024 року відповідно до якого останній пояснив де знайшов бойові припаси та вибухові пристрої, яки приніс їх до місця свого проживання та сховав у картонній коробці на кухні;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 січня 2024 року відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_5 в присутності понятих на місці вчинення злочину детально розказав та показав де знайшов гранати, як приніс їх додому та де сховав.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Ризик же, в свою чергу, - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

При дослідженні ризику переховування, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину покарання за який передбачено від 3 до 7 років позбавлення волі. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. З метою нівелювання ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що існують ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризику, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України - є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню та до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України є найбільш м`яким запобіжним заходом та забезпечить належне виконання ним обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та зобов`язати підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора або суду за їх першою вимогою; не відлучатися із м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, оскільки виконання саме цих обов`язків забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. 176 - 179, 193-194, 196 Кримінального процесуального кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 погоджене прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні №0000002 від 02 січня 2024 року стосовно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 15 березня 2024 року та покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 , негайно, після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосуванню запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1