Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1316/22
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
Іменем України
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березянка Бердичівського району Житомирської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого , не депутата, на утриманні малолітніх дітей не має, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, -
та клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання доказів очевидно недопустимими, -
в с т а н о в и в:
У провадженні Ружинського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 23.11.2023 подала клопотання про визнання очевидно недопустимими доказами: протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , постанови про визнання речових доказів від 05.08.2022р., постанови про визнання речових доказів від 06.08.2022р., висновку експерта №СЕ-19/106/22/8094-БД, висновку експерта №СЕ-19/106/22/8092-БД, висновку експерта №СЕ-19/106/22/8088-БД, висновку експерта №СЕ-19/106/22/8091-БД.
В обґрунтування клопотання посилався на те, що обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування обґрунтовується, зокрема, наступними доказами:
1) Протоколом огляду МІСЦ'.І події від 05.08.2022р., згідно якого 05.08.2022р. в період часу з 15.00 до 15.55 год. проводився огляд житлового будинку , який розташований на території господарства по АДРЕСА_2 , в присутності понятих : ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Під час вказаного огляду було зафіксовано обстановку місця події - житлового будинку, в якому проживають обвинувачений та потерпіла, та з вказаного житлового будинку вилучено речі: сокиру, змиви зроблені за допомогою дистильованої води та марлевих тампонів, шорти, футболку, тюль.
Згідно постанови про визнання речових доказів від 06.08.2022р. предмети , які вилучені під час даного огляду місця події, а саме: виріз із тюлі розміром 45x50см зі слідами речовини бурого кольору, виріз з ганчірки коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору, предмет схожий на сокиру з дерев`яним руків`ям та в металевій частині загострений клиноподібний край, джинсові шорти зі слідами речовини бурого кольору, футболка чорного кольору, були визнанні речовими доказами.
В послідуючому були проведені експертні дослідження вказаних об`єктів та експертами надано висновки від 23.08.2022р., від 24.08.2022р. та від 25.08.2022р.
Будучи допитаними в судовому засіданні як свідки щодо обставин проведення огляду місця події від 05.08.2022р. особи, які зазначені у вказаному протоколі як поняті, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , спростували те, що вони були присутні під час проведення слідчим вказаного огляду місця події та вилучення з житлового будинку предметів, які в послідуючому були визнані речовими доказами.
Зазначені особи в судовому засіданні вказали, що безпосередньо в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 чи на території вказаного домогосподарства 05.08.2022р. під час огляду місця події - взагалі присутні не були, в їх присутності слідчим чи працівниками поліції нічого не вилучалось та не упаковувалось.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що в цей день, тобто 05.08.2022р., вони перебували в приміщенні , де раніше розташовувалась Березянська сільська рада, та на прохання слідчої підписали протокол огляду місця події та вже упаковані речові докази ( навіть не знаючи що перебувало в упаковці).
Участь понятих є гарантією правильного безпосереднього сприйняття під час провадження слідчих дій обставин та фактів, що мають значення для кримінального провадження, їх належного фіксування в процесуальних документах. Свідчення понятого базуються на обставинах, свідком яких він був, і поняті повинні бути присутніми кожну хвилину проведення слідчої дії,
Таким чином, огляд місця події від 05.08.2022р., а саме житлового будинку на території господарства по АДРЕСА_2 , був проведений у відсутність понятих та без безперервного технічного відеозапису тобто з грубим порушенням вимог законодавства.
З врахуванням вказаного, такий огляд є недопустимим доказом по справі внаслідок порушення встановленої процесуальної процедури, передбаченої частиною 7 статті 223 КПК.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини доктрини «плодів отруєного дерева», якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», «Шабельник проти України (№ 2)», «Яременко проти України (№ 2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.
Тому, відповідно до вказаної доктрини також є недопустимими доказами об`єкти , які були вилучені під час проведення вищевказаного огляду місця події та визнанні речовими доказами по справі.
Постановою про визнання речових доказів від 06.08.2022р. вилучений під час вказаного огляду місця події підодіяльник визнано речовим доказом та в послідуючому проведено його експертне дослідження.
Зазначений у вищевказаному протоколі огляду місця події від 05.08.2022р. огляд проводився не за місцем події, тобто не в місці вчинення кримінального правопорушення, а в іншому місці - місці розташування лікарні, де проводилось лікування потерпілої; не невідкладно після вчинення правопорушення, а більш ніж за 10 годин після вчинення кримінального правопорушення та після проведення першочергового огляду місця події - житлового будинку по АДРЕСА_2 .
Тому вилучення у потерпілої не безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення та не за місцем, де відбувалась подія кримінального правопорушення, будь-яких предметів ( речей ЧИ дбйум 7 ятів) повинно відбуватись не в формі огляду місця події, а за правилами , передбаченими для тимчасового доступу до речей та документів ( ст.ст. 159-165 КПК України).
А відтак , зазначений в протоколі огляду місця події від 05.08.2022р. огляд місця події та вилучення об`єкту, який в послідуючому був визнаний речовим доказом, було проведено з порушенням встановленої чинним КПК України процедури, тому він є недопустимим доказом по справі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , підтримала подане клопотання, посилалася на викладені у ньому обставини.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.
Прокурор заперечував щодо визнання вищевказаних доказів очевидно недопустимими доказами. Вважає вказане клопотання передчасним. Вирішити питання щодо допустимості зазначених доказів суд має під час ухвалення остаточного судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена.
Заслухавши думку учасників судового провадження, з`ясувавши обставини заявленого клопотання суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про визнання очевидно недопустимими доказами у справі з наступних підстав.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Одними з основних засад кримінального судочинства є верховенство права, законність, рівність перед законом і судом (ст. 7 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 2, 3 даної статті у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Відповідно до положень ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
У ч. 1 ст. 87 КПК України закріплено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Категорія "очевидна недопустимість доказів" є оціночною і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду, при цьому системний аналіз ст.ст.86,87,89 КПК дозволяє дійти висновку, що законодавець ознаки недопустимості доказів поділяє на очевидні та неочевидні. Залежно від цього визначається момент прийняття рішення щодо недопустимості доказів, який окреслений межами судового розгляду. Очевидно недопустимими є ті докази, про недопустимість яких прямо вказується в КПК. Це означає, що очевидно недопустимим є доказ, будь-яке порушення процедури отримання якого згідно положень КПК України є безумовною підставою визнання його недопустимим.
Існує також умовно недопустимі докази, допустимість чи недопустимість яких визначається судом у кожному конкретному випадку в залежності від встановлених обставин кримінального провадження. Саме тому, процесуальну конструкцію "очевидна недопустимість доказу", слід розглядати крізь призму положень інституту доказового права у його нерозривному зв`язку з кримінально процесуальними правовідносинами.
Аналогічна позиція викладена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі № 223-1446/0/4-12 від 05.10.2012 року "Про деякі питання порядку здійснення судового розгляду в судовому провадженні у першій інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", де зазначено, що відомості, матеріали та інші фактичні дані, отримані органом досудового розслідування в непередбаченому процесуальним законом порядку чи з його порушенням, є очевидно недопустимими, а це відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Зазначене правило застосовується і щодо доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ст. 87 КПК) за умови підтвердження сторонами кримінального провадження їх очевидної недопустимості.
В іншому випадку суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (п. 8).
Отже, для того, щоб вирішити у даному випадку питання про те, чи є недопустимими зазначені вище докази слід з`ясувати, чи мало місце порушення прав та свобод людини під час отримання останніх.
В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи, викладенні захисником, безумовно підлягають перевірці та наданні їм відповідної оцінки .
На час розгляду клопотання, судовий розгляд у кримінальному провадженні триває, разом з тим вищевказані докази судом не досліджені, а обставини, на які посилається сторона захисту, є оціночними та підлягають перевірці судом, оцінку яким буде надано в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення за наслідками розгляду даного кримінального провадження, після дослідження всіх письмових доказів, допиту свідків та розгляду ряду інших клопотань, заявлених стороною захисту під час судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 87, 89, ч.2 ст.349 КПК України суд, -
у х в а л и в :
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 24 січня 2024 року о 16 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1 .