Справа № 573/2315/23
Номер провадження 1-кп/573/241/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 02 листопада 2023 року за №0000573, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Армянськ Красноперекопського району АРК, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2023 року, близько 06:05 год, ОСОБА_4 біля продуктового магазину «Домашній гастроном» по вул. Соборній, 149 в м. Білопіллі біля металевої підставки для велосипедів побачив спортивний велосипед марки «Ardis», який вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 в умовах воєнного стану таємно викрав вказаний велосипед вартістю 4755 грн, що належав потерпілому ОСОБА_6 .

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що вранці 30 серпня 2023 року, близько 06 год, біля магазину «Домашній гастроном» по вул. Соборній в м. Білопіллі він побачив спортивний велосипед зелено-помаранчевого кольору. В цей час поряд нікого не було. Скориставшись відсутністю людей, він забрав цей велосипед і в руках повів його на залізничну станцію. А потім залишив його там в кущах. Куди звідти подівся велосипед він не знає. Потерпілому шкоду відшкодував та попросив у нього вибачення.

Окрім показань обвинуваченого ОСОБА_4 факт вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується такими письмовими доказами:

-протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 02 листопада 2023 року щодо прийняття заходів по встановленню осіб, які 30 серпня 2023 року викрали у нього велосипед (а. п. 32);

-протоколом огляду місця події від 02 листопада 2023 року з фототаблицею до нього, під час якого була оглянута місцевість біля магазину «Домашній гастроном» по вул. Соборній, 149 в м. Білопіллі, звідки у потерпілого ОСОБА_4 був викрадений велосипед (а. п. 33-37);

-протоколом огляду предмету від 03 листопада 2023 року, під час якого був оглянутий оптичний диск із записом подій, який у відповідності до вимог ст. 93 КПК України був наданий слідчому власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а. п. 38-40);

-оптичним диском із записом із камер відеоспостереження з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де зображені події, як ОСОБА_4 30 серпня 2023 року незаконно заволодів велосипедом потерпілого ОСОБА_6 (а. п. 41);

-висновком товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-23/16365-ТВ від 16 листопада 2023 року, що проводилася на підставі постанови слідчого від 10 листопада 2023 року, згідно з яким ринкова вартість спортивного велсипеду марки «Ardis» станом на 30 серпня 2023 року становила 4755 грн (а. п. 44-45, 47-50);

-висновком судово-психіатричної експертизи №788 від 27 листопада 2023 року, що проводилася на підставі постанови слідчого від 17 листопада 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_4 виявляє ознаки шизоїдного розладу особистості, на час вчинення кримінального правопорушення виявляв ознаки шизоїдного розладу особистості, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру на теперішній час не потребує (а. п. 53-58).

Зазначені вище докази сторона захисту не просила визнати неналежними чи недопустимими.

У суду немає підстав не довіряти вказаним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він в умовах воєнного стану вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує таке.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, не інвалід, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, має психічні відхилення, але на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він повністю визнав свою винуватість, критично оцінив вчинений ним злочин та попросив вибачення у потерпілого; активне сприяння розкриттю злочину, бо він правдиво повідомив про обставини його вчинення; добровільне відшкодування завданих потерпілому збитків; відсутність тяжких наслідків; вперше засуджується.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для обвинуваченого суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, з урахуванням того, що відсутні обставини, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що обвинувачений хоча і вчинив тяжкий злочин, але йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, без ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, що буде достатнім для того, щоб він довів своє виправлення.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з чим з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за залучення експерта у розмірі 717 грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 в доход держави процесуальні витрати в сумі 717 грн.

Речовий доказ оптичний диск із записом з камери відеоспостереження, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити там же.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя