1-кп/205/445/23
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000867 від 05 грудня 2021 року стосовно

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лугове, Криничанського району, Дніпропетровської області, громадянки України, українки, має середню освіту, студентка Дніпровського індустріально - педагогічного технікуму, офіційно не працевлаштована, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровську, громадянки України, українки, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судима,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

20.10.2021 року приблизно о 21 годині 30 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала біля будинку № 36-А по вул. Авіаційній, що у м. Дніпро, де но неї підійшли раніше незнайомі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , між якими виник конфлікт на ґрунті особистої неприязні, під час якого у ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , раптово виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний намір, направлений умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , 20.10.2021 року близько о 21 годині 35 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи свої злочинно-протиправні дії, штовхнула двома руками ОСОБА_7 , внаслідок чого вона впала на асфальтне покриття дороги, після чого ОСОБА_4 , сіла зверху на ОСОБА_7 , та почала наносити хаотичні удари своїми обома руками у область обличчя ОСОБА_7 .

В момент коли ОСОБА_7 , намагалась підвестись ОСОБА_4 , взяла своїми руками її за шию та почала притискати першу до асфальтного покриття, чим нанесла декілька ударів по потилиці ОСОБА_7 .. У цей час до ОСОБА_7 , підбігла ОСОБА_3 , та почала наносити хаотичні удари ногами по черзі у область голови, тулуба, ніг та обличчя ОСОБА_7 .

У наслідок чого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_7 , у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальних гематом з обох сторін, субкон`юнктивного крововиливу правого ока, напруженої гематоми правої щоки, численних гематом тулуба.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді гематом тулубу відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематом з обох сторін, субкон`юнктивального крововиливу правого ока, напруженої гематоми правої щоки відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК, а саме спричинили заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої.

Допитані в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали у повному обсязі, щиро розкаялись у скоєному та суду пояснили, що дійсно вони, при вказаних у цьому вироку обставинах, у вказаному місці та у вказаний час, в ході сварки, спричинили потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що у повному обсязі відшкодувала завдані потерпілій збитки на загальну суму 10 000 гривень.

Потерпіла ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Чечелівським відділом РАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Заяв про залучення до справи у якості потерпілого від спадкоємців ОСОБА_7 до суду не надходило, у зв`язку з чим розгляд кримінального провадження проведений судом за відсутності потерпілих у справі.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та обвинувачені не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються та вважає за необхідне обмежитись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, суд, допитавши обвинувачених, які визнали себе винними та добровільно повідомили суд про обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинувачених, доходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження у повному обсязі, а їх дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. 65-67 КК, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК належать до категорії кримінальних проступків, відомості про особу обвинувачених, зокрема, що вони раніше не судимі, визнали свою провину у повному обсязі, щиро розкаялась у скоєному, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення будучи неповнолітньою та усунула заподіяні збитки, не перебувають на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризуються позитивно, мають на утриманні неповнолітніх дітей.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК, суд відносить щире каяття, усунення заподіяної шкоди та вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вказане положення закону повністю кореспондується з вимогами ч. 2, 3 ст. 65 КК, відповідно до якого, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, з огляду на принцип індивідуалізації та домірності (пропорційності) покарання, який полягає, зокрема у адекватності застосованого заходу примусу та скоєного діяння, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку реальне відбуття обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у виді арешту або обмеження волі буде непропорційним відносно вчиненого ними злочину та наслідків від його скоєння, а мета покарання може бути досягнута без ізоляції їх від суспільства.

Таким чином, суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, характер та обставини його вчинення, рівень його суспільної небезпеки, реальні наслідки якого усунуті, вказані вище дані про особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд доходить висновку, що виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції їх від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до обвинувачених покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, яке у повному обсязі зможе виконати мету призначеного покарання та буде відповідати принципам домірності, невідворотності та індивідуалізації.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати Фо

ОСОБА_8 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Роз`яснити обвинуваченим, що вони зобов`язані сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

У разі несплати штрафу та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд може замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських або виправних робіт.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК.

Копії вироку вручити обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1