УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Грабове Кодимського району Одеської області, громадянин України, неодруженого, неповнолітних дітей не має, офіційно не працюючого, проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючий судимостей,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в серпні 2023 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступили у попередню змову, з метою особистого збагачення за рахунок вчинення злочинів проти власності, зокрема таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.

З метою досягнення єдиної мети, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 розробили план протиправних дій та розподілили між собою обов`язки. Відповідно до такого плану, ОСОБА_7 володіючи відомостями та будучи обізнаним, що у домоволодінні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , наявне цінне майно, передав зазначену інформацію ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Відтак, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 21.08.2023 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 обрали об`єктом вчинення свого злочинного умислу майно, яке знаходиться у домоволодінні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи реалізацію розробленого раніше злочинного плану, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , 21.08.2023 року, здійснили ретельне візуальне обстеження прибудинкової території домоволодіння ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою підготовки злочину, визначення безпечного шляху підходу та відходу з місця скоєння злочину, забезпечення його вчинення у час, коли на вказаній території будуть відсутні сторонні особи.

Надалі, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заздалегідь підшукали засоби та знаряддя для проникнення до вищевказаного домоволодіння та вчинення крадіжки, а саме: темний одяг, спеціальне будівельне приладдя та інструменти металевий ломик та інші інструменти.

Провівши підготовчі заходи та встановивши, що у домоволодінні ОСОБА_9 вимкнене світло, а на території відсутні сторонні особи, 04.09.2023 о 22 годині 45 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_4 діючи на виконання злочинного плану, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Берегове, на завчасно підготовленому автомобілі марки «Mazda 5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під керуванням ОСОБА_8 , який з метою конспірації залишили в піщаному кар`єрі на околиці.

Далі, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , цього ж дня в період часу з 22 години 45 хвилин по 04 годину 17 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, діючи згідно розробленого злочинного плану, пішки направились до місця розташування домоволодіння ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що їх дії залишаються не помітними для оточуючих, використовуючи заздалегідь заготовлене спеціальне обладнання, шляхом віджиму металопластикового вікна, яке розташоване на другому поверсі вищевказаного домоволодіння, проникли до приміщення будинку, звідки таємно викрали золотий кулон із знаком «Водолей», без ланцюжка; ланцюжок, вагою 3-4 грами, з кольцевим плетінням; золотий браслет, плетіння «Якір», з плоским замком; перстень з чорного каміння з 3 камінцями по бокам; перстень золотий з квадратним камінням чорного кольору; перстень золотий з візерунком кльону; золоту каблучку з білим золотом зверху; каблучку зі стразами по усій формі; кольє позолочене (біжутерія).

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перебуваючи на території вказаного домоволодіння, використовуючи заздалегідь заготовлене спеціальне обладнання, шляхом зламу дверей, проникли до гаражного приміщення, звідки таємно викрали 3 електричних сигналізатори для рибалки фірми «Kinner»; шуруповерт «L-prom»; пластиковий чемодан; зварювальний апарат фірми «Tesla»; лічильник фірми «Нік».

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спричинили матеріальний збиток ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на загальну суму 20 000 гривень.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що в серпні 2023 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступили у попередню змову, з метою особистого збагачення за рахунок вчинення злочинів проти власності, зокрема таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.

З метою досягнення єдиної мети, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 розробили план протиправних дій та розподілили між собою обов`язки. Відповідно до такого плану, ОСОБА_7 володіючи відомостями щодо майна, яке належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з яким ОСОБА_7 підтримує товариські відносини та до якого ОСОБА_7 неодноразово приїздив за адресою: АДРЕСА_3 , а також відомостями щодо часу, коли ОСОБА_11 відсутній у своєму домоволодінні за вказаною адресою, передав вказану інформацію ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Відтак, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 21.08.2023 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 обрали об`єктом вчинення свого злочинного умислу майно, яке знаходиться у домоволодінні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізацію розробленого раніше злочинного плану, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , 21.08.2023 року, здійснили ретельне візуальне обстеження прибудинкової території домоволодіння ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою підготовки злочину, визначення безпечного шляху підходу та відходу з місця скоєння злочину, забезпечення його вчинення у час, коли на вказаній території будуть відсутні сторонні особи.

Надалі, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заздалегідь підшукали засоби та знаряддя для проникнення до вищевказаного домоволодіння та вчинення крадіжки, а саме: темний одяг, спеціальне будівельне приладдя та інструменти металевий ломик та інші інструменти.

Провівши підготовчі заходи та встановивши, що у домоволодінні ОСОБА_11 вимкнене світло та на території відсутні сторонні особи, 04.09.2023 о 22 годині 45 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_4 діючи на виконання злочинного плану, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули за адресою: Одеська область, Одеський район, с.Берегове, на завчасно підготовленому автомобілі марки «Mazda 5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під керуванням ОСОБА_8 , який з метою конспірації залишили в піщаному кар`єрі на околиці.

Далі, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , цього ж дня в період часу з 22 години 45 хвилин по 04 годину 17 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, діючи згідно розробленого злочинного плану, пішки направились до місця розташування домоволодіння ОСОБА_11 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що їх дії залишаються не помітними для оточуючих, використовуючи заздалегідь заготовлене спеціальне обладнання, шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей, проникли до гаражного приміщення, звідки таємно викрали наступні речі, а саме: акумуляторний ліхтар марки «Dnipro-M OCI-200»; шліфувальну кутову машинку «Dnipro-M GL-125»; зварювальний апарат «Dnipro-M SAB-14D mini»; зарядний пристрі «Dnipro-M FC-230»; бензопилу цепна «Dnipro-M DSE-45Н»; акумуляторну батарею «Dnipro-M BP240»; адаптер акумуляторної батареї «Dnipro-M BA-200L»; маску зварювальну апарату «Dnipro-M WM39BC»; краскопульт електричний «Dnipro-M SF-100»; циркулярну пилу «Dnipro-M 185M»; генератор бензиновий «Huttenberg HT 2000», червоного кольору; 2 бухти проводу по 100 м.; будівельну піну у кількості 2 шт.; набір сверла по дереву «Dnipro-M»; акумуляторний ліхтар марки «Dnipro-M CEL-200»; рукавички; диски по металу; сокири.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спричинили матеріальний збиток ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на загальну суму 60 000 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в серпні 2023 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступили у попередню змову, з метою особистого збагачення за рахунок вчинення злочинів проти власності, зокрема таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.

Відтак, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 21.08.2023 ОСОБА_8 та ОСОБА_4 обрали об`єктом вчинення свого злочинного умислу майно, яке знаходиться у домоволодінні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .

Продовжуючи реалізацію розробленого раніше злочинного плану, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 21.08.2023 року, здійснили ретельне візуальне обстеження прибудинкової території домоволодіння ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 , з метою підготовки злочину, визначення безпечного шляху підходу та відходу з місця скоєння злочину, забезпечення його вчинення у час, коли на вказаній території будуть відсутні сторонні особи.

Надалі, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заздалегідь підшукали засоби та знаряддя для проникнення до вищевказаного домоволодіння та вчинення крадіжки, а саме: темний одяг, спеціальне будівельне приладдя та інструменти металевий ломик та інші інструменти.

Діючи на виконання злочинного плану, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули 06.09.2023 о 20 годині 42 хвилини за адресою: Одеська область, Одеський район, с.Красносілка, на завчасно підготовленому автомобілі марки «Mazda 5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під керуванням ОСОБА_8 , зупинились в кущах та пішли у бік с.Красносілка.

Провівши підготовчі заходи та встановивши, що у домоволодінні ОСОБА_12 вимкнене світло та на території відсутні сторонні особи, о 20 годині 59 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перепаркували вказаний автомобіль, який з метою конспірації залишили вздовж залізничної колії в посадці.

Далі, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , цього ж дня в період часу з 21 години 10 хвилин по 03 годину 25 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, діючи згідно розробленого злочинного плану, пішки направились до місця розташування домоволодіння ОСОБА_12 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що їх дії залишаються не помітними для оточуючих, використовуючи заздалегідь заготовлене спеціальне обладнання, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проникли до вказаного домоволодіння, звідки таємно викрали наступні речі, а саме: скляний стіл коричневого кольору з алюмінієвими ніжками та чотири стільці коричневого кольору; водяний кран від кухонної мийки, сірого кольору; кофе-машину марки «Delonghi»; зварювальний апарат, червоного кольору; приставку «T-2», чорного кольору; систему тропічного душу з ванної кімнати; кухонну витяжку, сірого кольору.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_4 спричинили матеріальний збиток ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на загальну суму 80 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 23.12.2023 затримано в порядку, передбаченому

ст.ст.208, 615 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Слідча звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник надала письмові заперечення, окремо в судовому засіданні зазначила, що ризики органом досудового розслідування не доведені та необґрунтовані. Підозрюваний не має наміру переховуватися від слідства та суду, потерпілі та свідки допитані, тому зазначені ризики не знайшли свого підтвердження. Щодо неодноразового притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності зазначила, що вирок відносно ОСОБА_4 був у 2009 році, на теперішній час судимість погашена, більше підозрюваний до кримінальної відповідальності не притягувався. Пояснила, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, працює, хоч і не офіційно, перебуває у цивільному шлюбі, має постійне місце проживання. Просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, складено, оголошено та вручено підозрюваному 23.12.2023 року.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які наявні в матеріалах клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 05.09.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 05.09.2023, який розповів про обставини вчинення відносно нього крадіжки та зазначив перелік майна, яке в нього було викрадено; протоколом огляду місця події від 06.09.2023 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 07.09.2023, який розповів про обставини вчинення відносно нього крадіжки та зазначив перелік майна, яке в нього було викрадено; протоколом огляду місця події від 07.09.2023 за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 07.09.2023, яка розповіла про обставини вчинення відносно неї крадіжки та зазначила перелік майна, яке в неї було викрадено; проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, а саме зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж; обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, а саме автомобілів; візуального спостереження за особою; аудіо-, відеоконтроль особи; протоколами обшуків від 23.12.2023 за місцями мешкання ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , а також в інших приміщеннях та транспортних засобах, належних останнім, в ході яких виявлено та вилучено речі та предмети, що мають значення доказів у кримінальному провадженні, зокрема знаряддя вчинення злочинів, а також майно, що було предметом вчинених злочинів; також іншими доказами, які в своїй сукупності доводять факт вчинення кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, його суспільно-небезпечний характер, вчинене в умовах воєнного стану, а також враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що існують ризики: можливого переховування від органів досудового розслідування; підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не одружений, не має постійного джерела доходу та зареєстрованого місця проживання, раніше судимого, в силу ст.89 КК України не маючий судимостей.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризику передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України та наявність ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин кримінального правопорушення, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Доводи захисту щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, погашеної судимості суттєво не зменшують встановлених ризиків, але можуть бути враховані під час розгляду обвинувального акту.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді обґрунтовується розмір застави.

Слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави у більш великому розмірі ніж визначено для особи підозрюваної у скоєнні тяжкого злочину, відповідно вимог ст.183 ч.3 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини можливого вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з таємним викраденням чужого майна, яке вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, що спричинило матеріальний збиток потерпілій на загальну суму 80 000 гривень, а також високий ступінь встановлених ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у випадку внесення застави, а тому в даному випадку доцільним є застосування застави у розмірі 750 (сімсот п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 013 000 (два мільйона тринадцять тисяч) гривень, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 лютого 2024 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 750 (сімсот п`ятдесяти) прожиткових мінімумів, що складає 2 013 000 (два мільйона тринадцять тисяч) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки строком до 19 лютого 2024 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000683;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1