ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/2881/23

Провадження № 1-кп/348/421/23

08 грудня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000028, за обвинувальним актом від 24.07.2023, щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, з професійно-технічною освітою, працюючого по тимчасових заробітках, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про введений в Україні воєнний стан та обмеження, які діють щодо виїзду за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, знаючи про організований невстановленими в ході розслідування особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, канал незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вступивши у змову із вказаними особами, будучи обізнаним про наміри ОСОБА_6 потрапити до країн Європейського Союзу та відсутність у нього законних підстав для перетину державного кордону України, зустрівся із ОСОБА_6 22.07.2023 близько 17 год. в закладі громадського харчування в АДРЕСА_2 , та в ході розмови пообіцяв посприяти порадами, вказівками, наданням необхідних засобів у незаконному переправленні останнього через державний кордон України до Республіки Румунії поза пунктами пропуску, шляхом подолання інженерно-технічних та контролюючих споруд ДПС України.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із вказаними невстановленими особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, надав контактні дані та номер телефону ОСОБА_6 згаданим невстановленим особам, які мали здійснити подальше переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, а також сприяв ОСОБА_6 у незаконному переправленні його через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок щодо способу незаконного переміщення через державний кордон України.

В подальшому невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, визначено час, місце та спосіб доїзду ОСОБА_6 до державного кордону України для забезпечення безпосереднього переправлення через лінію такого поза офіційними пунктами пропуску в напрямку Республіки Румунія.

Надалі, 11 серпня 2023 року близько 16.00 год. ОСОБА_6 на виконання вказівок невстановлених досудовим розслідуванням осіб прибув в с. Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області, де на автодорозі державного значення Н-09 «Львів-Мукачево», поблизу церкви передав іншій невстановленій досудовим розслідуванням особі частину раніше обумовленої суми грошових коштів за його переправлення через державний кордон України, а саме кошти в сумі 1000 дол. США.

Після цього ОСОБА_6 за вказівкою невстановлених досудовим розслідуванням осіб відправився в с. Гринява Верховинського району Івано-Франківської області, де протиправну діяльність групи осіб було припинено працівниками правоохоронних органів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні повністю та безумовно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суду пояснив, що йому достовірно відомо про введений в Україні воєнний стан та обмеження, які діють щодо виїзду за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років. Також він знав про організований невідомими йому особами канал незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з якими вступив у змову з метою переправлення чоловіків за кордон. Тому дізнавшись про наміри ОСОБА_6 потрапити до країн Європейського Союзу та відсутність у нього законних підстав для перетину державного кордону України, він 22.07.2023 близько 17 год. зустрівся із ОСОБА_6 в закладі громадського харчування, що в м. Надвірна на майдані Шевченка 3, та в ході розмови пообіцяв останньому посприяти порадами, вказівками, наданням необхідних засобів у незаконному переправленні його через державний кордон України до Республіки Румунії поза пунктами пропуску, шляхом подолання інженерно-технічних та контролюючих споруд ДПС України.

З цією метою він надав контактні дані та номер телефону ОСОБА_6 невідомим йому особам, з якими він перебував у злочинній змові, які відповідно мали здійснити подальше переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, а також сприяв ОСОБА_6 у незаконному переправленні його через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок щодо способу незаконного переміщення через державний кордон України.

В подальшому, 11.08.2023 близько 16.00 год. ОСОБА_6 , на виконання вказівок вище вказаних осіб, прибув в с. Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області, де на автодорозі Н-09 «Львів-Мукачево», поблизу церкви передав вказаним особам частину раніше обумовленої суми грошових коштів за його переправлення через державний кордон України, в сумі 1000 дол. США.

Після цього ОСОБА_6 за вказівкою осіб відправився в с. Гринява Верховинського району Івано-Франківської області, де група осіб була затримана працівниками правоохоронних органів.

У вчиненому щиро розкаявся, пообіцяв, що подібного більше не повториться.

В підготовчому судовому засіданні сторони повідомили про, те що 24.11.2023 між прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області, укладено угоду про визнання винуватості. Сторони угоди просили затвердити вказану угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок на умовах, узгоджених сторонами угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримали і просили її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що вважає угоду про визнання винуватості такою, яка відповідає вимогам закону, при укладенні даної угоди дотримані положення КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, а саме: із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, розглянувши питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , роз`яснивши сторонам наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу (п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , виходячи зі ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

При цьому згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного провадження обставин, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України; щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення; майнова шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Крім того сторони угоди узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме: із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 та є йому зрозумілими.

Судом під час підготовчого судового засідання з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, вид та розмір покарання, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому суд в підготовчому судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діяння обвинуваченого за ч.2 ст.332 КК України, так як обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Судом встановлено, що обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особи обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, визначаючись у призначенні покарання, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

Узгоджене сторонами угоди покарання за видом та розміром відповідає вимогам ст. 65 КК України і не виходить за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

З врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити узгоджене сторонами покарання, а саме: із застосуванням ст. 69 КК України призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 332 КК України, у виді позбавлення волі на строк один рік, без призначення додаткового покарання, передбаченого в санкції ч. 2 ст. 332 КК України, у позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Дане покарання, визначене в угоді про визнання винуватості, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 24.11.2023, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Підстави відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Даними кримінальними правопорушеннями майнової шкоди не заподіяно. Потерпілих у кримінальному провадженні не має, цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експертів відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Тому арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.08.2023, необхідно скасувати.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.08.2023, ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України 12.08.2023 о 01 год. 35 хв., тому у строк відбування покарання обвинуваченому необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 01 год. 35 хв. 12.08.2023 по час та дату оголошення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50-52, 55, 63, 69 КК України, ст.ст. 100, 314, 373, 374, 392-394, 468-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 листопада 2023, укладену між прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 01 год. 35 хв. 12.08.2023, тобто з часу його фактичного затримання.

В строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 01 год. 35 хв. 12.08.2023, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.08.2023, на тимчасово вилучене майно: грошові кошти купюрами номіналом 100 дол. США із серійними номерами AJ19564977K в кількості 6 штук, купюри номіналом 100 дол. США із серійними номерами AJ15664274K в кількості 4 штуки; мобільний телефон марки Xiaomi «Redmi Note 10S» ІМЕІ № 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2 - НОМЕР_2 із сім-карткою № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною відчуження, розпорядження та користування скасувати.

Речові докази: грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США із серійними номерами AJ19564977K в кількості 6 штук, купюри номіналом 100 доларів США із серійними номерами AJ15664274K в кількості 4 штуки зберігати при матерілах кримінального провадження № 0000028.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Xiaomi модель «Redmi Note 10S» ІМЕІ № 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2 НОМЕР_2 , із сім-карткою № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1