Єдиний унікальний номер справи 185/228/24
Провадження № 1-кп/185/542/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577 від 30 грудня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка-Роменська Гадяцького району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючого на посаді водія 3 кулеметного взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи на посаді водія 3 кулеметного взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у жовтні 2023 року (більш точної дати, часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, в порушення положень ЗУ «Про дорожній рух», посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15 листопада 2019 року), а саме уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного на перевірку навичок керування транспортним засобом іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, за допомогою мережі «Інтернет», маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, придбав у невстановленої дізнанням особи завідомо підроблене посвідчення водія категорії «В», «С1», «С» з серійним номером НОМЕР_2 видане на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » і яке не відповідає зразкам аналогічних документів, що перебувають в офіційному обігу на території України, з метою його подальшого використання для керування транспортним засобом.

29 грудня 2023 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Фольцваген Джета», д.н.з. НОМЕР_3 , був зупинений працівниками поліції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області на блок посту за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський р-н., с. Межиріч, 1042-й кілометр автодороги М-30 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), де на законні вимоги поліцейського про пред`явлення документів, з метою введення в оману працівника поліції щодо наявності у нього права керування транспортним засобом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вказаний офіційний документ є підробленим, що у встановленому законом порядку він не здавав теоретичних і практичних іспитів на отримання водійського посвідчення та посвідчення на право керування транспортними засобами не отримував, пред`явив працівникам поліції підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 на право керування транспортними засобами на своє ім`я, чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист обвинуваченого було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви обвинуваченого у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України, визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, приходить до висновку, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем несення військової служби характеризується позитивно, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у вигляді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Під час проведення досудового розслідування було проведено судову технічну експертизу документів № СЕ-19/104-24/96-ДД від 04 січня 2024 року вартістю 2650 грн. 48 коп. Зазначені витрати у відповідності вимог ст. 122 КПК України відносяться до процесуальних витрат. Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної судової експертизи у розмірі 2650 грн. 48 коп.

Арешт накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2024 року на посвідчення водія серія та номер НОМЕР_2 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » - скасувати.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення експертизи у сумі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 48 (сорок вісім) коп. на користь держави.

Арешт накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2024 року на посвідчення водія серія та номер НОМЕР_2 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » - скасувати.

Речові докази:

- посвідчення водія серія та номер НОМЕР_2 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке долучено до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1