справа № 208/538/24
№ провадження 1-кс/208/155/24
УХВАЛА

Іменем України

25 січня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 «про тимчасовий доступ до речей і документів» в межах кримінального провадження № 0000097 внесеного 20.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ Кам`янського РУП ГУПН України в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить суд: надати дозвіл на тимчасовий доступ до інформації та документів (відомостей), які містять охоронювану законом таємницю, з можливістю вилучення завірених належним чином копій документів, а саме конфіденційну інформацію, в тому числі таку, що містить комерційну таємницю та персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , а також у структурних підрозділах та складають банківську таємницю, з метою всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

До судового засідання прокурор та слідчий, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, подали заяви про підтримання заявленого клопотання, та проведення судового розгляду за їх відсутності.

Також слідчим у відповідності до положень ч. 2 ст. 163 КПК України зазначено, що з метою збереження інформації він прохає розглянути клопотання без повідомлення та виклику особи, у володінні якої вона знаходиться.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що в провадженні Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000097 від 20.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом того, що 19.01.2024 до Кам`янського РУП надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , 1985 р.н. ,про те, що 19.01.2024 близько 14:40 годин невстановлена особа з його банківського рахунку AT " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № НОМЕР_2 таємно, в умовах воєнного стану викрала грошові кошти у сумі 19640 гривень.

В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що 19.01.2024 року приблизно о 14:30 год. йому на мобільний телефон надійшло смс повідомлення від мобільного за стосунку Ощад24/7 про те, що на банківську карту № НОМЕР_2 (зарплатну) банку AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надійшли грошові кошти в сумі 15988,91 гривень та 324 гривень. Після чого 19.01.2024 року приблизно о 16.00 годині потерпілий вирішив через банкомат зняти грошові кошти, та вирішив перевірити баланс вищевказаної банківської карти, зайшовши в мобільний застосунок банку AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 », потерпілий виявив, що на вищевказаній банківській заробітній карті залишилось 3 гривні. Далі потерпілий одразу зателефонував на гарячу лінію банку і йому співробітники банку повідомили, що грошові кошти з його банківської карти були перераховані на рахунок іншого банку, але на який саме співробітники банку не повідомили. Також співробітники банку повідомили, що з банківської карти № НОМЕР_3 було перераховано грошові

кошти у сумі 15700 та 400 гривень. Також потерпілий повідомив, що йому близько 14.40 годині на мобільний телефон через застосунок «Viber» надходили смс-повідомлення про збільшення кредитного ліміту вищевказаної банківської карти. Потерпілий зазначив, що особисті дані своєї банківської карти він нікому не надавав, доступ до мобільного застосунку був тільки в нього.

Необхідно отримати тимчасовий доступ та вилучення документів в AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо даних про власника карткового рахунку, руху коштів, фото та відеоданих з банкоматів, де здійснювалося зняття грошових коштів за період з 00:00 год. 19.01.2024, по термін виконання ухвали (із зазначенням операцій через касу банку, мережу банкоматів (з вказівкою на їх місцезнаходження), із наданням копії фото та відеозображень особи, яка знімала грошові кошти. Зазначена інформація перебуває у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_2 .

Вивчивши та дослідив матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як зазначено у ч.1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутись до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ч. 5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Частиною 6 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити лікарську таємницю.

Слідчим доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, доступ до яких слідчий просить надати, тому слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України розглянув клопотання без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із змісту клопотання, метою доступу до документів в ході досудового розслідування є необхідність проведення слідчих дій, які матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

Оскільки слідчим наведені обґрунтування необхідності тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю відповідно до ст. 162 КПК України, слідчий суддя вбачає достатньо правових підстав для задоволення в частині зазначеного клопотання.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Так, і у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

Тобто, у судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання не суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, містить законні правові підстави для тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, та не порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи вказану у клопотанні правову підставу для тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, розумність та співрозмірність обмеження, завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки органом досудового розслідування та прокурором надано достатньо доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, обґрунтовано розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження та не доведено наявність обставин, які підтверджують, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження призведе до нівелювання доказового значення предметів клопотання, тобто існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Щодо зазначення кола осіб з правом здійснення тимчасового доступу, то слідчий суддя виходить з наступного.

За приписами статей 39, 110, ч. 1 ст. 214 КПК України рішення про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, обов`язково приймається у формі, яка повинна відповідати передбаченим кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови.

Відсутність такого процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані неуповноваженою на те особою.

Такий висновок зробила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого на вирок місцевого та вирок апеляційного судів. У цьому провадженні ОП ККС ВС - Постанова ОП ККС ВС у справі № 724/86/20 (провадження № 51-1353кмо21), вирішувала питання щодо належної процедури визначення групи слідчих, які здійснюватимуть відповідні повноваження у кримінальному провадженні.

Як зазначила ОП, системне тлумачення пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 214 КПК України свідчить про те, що законодавець у своїй термінографічній практиці застосовує словосполучення «визначати слідчого» та «призначати слідчого» як синонімічного змісту терміни, що мають тотожне семантичне значення стосовно визначення обсягу, форми та змісту дій, які вони характеризують.

Статтею 110 КПК України установлено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова приймається у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Така специфічна процесуальна форма рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть відповідні повноваження у конкретному кримінальному провадженні, як постанова, випливає із тлумачення положень ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 214 КПК України у взаємозв`язку з положеннями ст. 110 цього Кодексу.

Процесуальне рішення керівника відповідного органу досудового розслідування про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України. При цьому з огляду на вимоги ч. 6 вказаної статті, таке рішення повинно бути виготовлене на офіційному бланку та підписане службовою особою, яка його прийняла.

Витяг з ЄРДР не є процесуальним рішенням, а тому не породжує правових наслідків щодо визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування.

Отже, процесуальне рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має прийматися у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови. При цьому таке процесуальне рішення необхідно долучати до матеріалів досудового розслідування для підтвердження наявності повноважень слідчих, які здійснюють досудове розслідування.

В аспекті застосування приписів ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 214 КПК України у взаємозв`язку з положеннями ст. 110 цього Кодексу недотримання належної правової процедури спричиняє порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд, що відображено в Постанові ОП ККС ВС у справі № 724/86/20 (провадження № 51-1353кмо21).

На підставі зазначеного, в цій частині клопотання підлягає частковому задоволенню, з врахування відсутності підтвердження повноважень заявлених за змістом клопотання осіб в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000097 від 20.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Керуючись викладеним та ст. 84, 85, 94, 159 166 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів (відомостей), які містять охоронювану законом таємницю, що перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) розташованому за адресою: АДРЕСА_1 та складають банківську таємницю, а саме конфіденційну інформацію, в тому числі таку, що містить комерційну таємницю та персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, щодо щодо руху грошових коштів по банківській карті № НОМЕР_2 за період часу з 00:00 год. 19.01.2024 по 25.01.2024 рік та надати наступну інформацію, а саме:

- інформацію про власника картки ШБ, дата народження, місце реєстрації, контактні телефони, відомості про відділення банку, де була видана картка, назва вид та призначення вказаної картки; у

- інформацію про банківські операції, які було здійснено з 00:00 год. 19.01.2024 по 25.01.2024 рік (поповнення рахунку, зняття з рахунку, переводи між рахунками), у тому числі із зазначенням суми, місця, дати та часу транзакції, виду транзакції, контрагента (отримувача грошових коштів), інформації про пристрої, за допомогою яких було здійснено транзакції.

- фото та відеоінформацію з банкоматів та платіжних терміналів під час

здійснення операцій по вказаному рахунку (фото та відео осіб, які здійснювали

банківські операції) з 00:00 год. 19.01.2024 по 25.01.2024 рік;

- інформацію про зміну pin-cod по вказаному картковому рахунку (без розкриття змісту pin-cod), із зазначенням місця, дати, часу та способу зміни pin-cod, номеру мобільного телефону, за яким здійснювалась відповідна зміна;

- інформація про наявність фінансового номеру за вказаним рахунком, номеру мобільного абоненту, місця, дати та часу реєстрації фінансового номеру, зміни фінансового номеру, номеру мобільного абонента, місця, дати та часу зміни фінансового номеру;

- інформація про звернення клієнта, за фактом шахрайських дій за вказаним

рахунком, копії матеріалів службової перевірки за фактом шахрайських дій

відносно зазначеного клієнта;

- інформація про реєстрацію за вказаним рахунком у сервісі «Ощад»;

- відомостей, щодо номерів мобільних телефонів, які підключалися до облікового запису зазначеного клієнта у сервісі « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- відомостей, щодо IP-адрес, з якого здійснювався вхід до облікових записів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відносно зазначеного клієнта з 00:00 год. 19.01.2024 по 25.01.2024 рік;

- відомостей, щодо змін паролів до облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відносно зазначеного клієнта;

- відомостей, щодо проведення авторизованих заходів до облікового запису « ОСОБА_7 », відносно зазначеного клієнта;

- відомостей, щодо підключення функції NFS розрахунків до облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відносно зазначеного клієнта (дата, час та спосіб підключення, ідентифікаційні дані пристрою, на якому проводилася авторизація), у тому числі сервісів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Відповідальній особі в якої перебуває перелік вищевказаних речей і документів, забезпечити тимчасовий доступ до речей і документів.

Право на здійснення тимчасового доступу надати слідчому СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 та групі слідчих, а також особам, які мають повноваження в межах даного кримінального провадження на здійснення тимчасового доступу, в передбаченому КПК України порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Згідно до п. 7 ч. 1 ст. 164 КПК України, строк дії ухвали, не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали, за виключенням ухвал, постановлених на виконання вимог частини другої статті 562 цього Кодексу, таким чином строк дії ухвали два місяця зі дня постановлення ухвали, а саме до 25 березня 2024 року.

Згідно ч. 1 ст. 165 КПК України, особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

Згідно ч. 4 ст. 165 КПК України, на вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів. Копії документів, які вилучаються або оригінали яких вилучаються, виготовляються з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1