В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/21/24

Провадження № 1-кп/439/65/24

08 лютого 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження - № 0000319,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 жовтня 2023 року,

про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Жарків, Золочівського району, Львівської області, не одружений, непрацюючий, із середньою спеціальною освітою, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацездатних осіб або осіб похилого віку чи осіб з інвалідністю немає, особя без інвалідності, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_3 , обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Відповідно до обвинувального акту кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до положень ч.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» перебуває у статусі військовозобов`язаного, якими є особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Також, на ОСОБА_3 , поширюються обов`язки, передбачені для громадян України, зокрема, військовозобов`язаних, передбачені Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та іншим законодавством у військовій сфері.

Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до повноважень, визначених Конституцією України, Президент України, приймає рішення про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, про загальну або часткову мобілізацію та про демобілізацію із внесенням їх на затвердження Верховною Радою України.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, після чого, такий неодноразово продовжувався, зокрема востаннє Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 27.07.2023 № 3275-IX.

Відповідно до вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період дії встановленого в Україні воєнного стану, будучи військовозобов`язаним та у відповідності до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження служби під час мобілізації.

Так, ОСОБА_3 , усвідомлюючи усі вищевказані обставини, будучи визнаним висновком військово-лікарської комісії здоровим та придатним до проходження військової служби. У зв`язку із цим, 28.07.2023 йому було вручено повістку, про те, що 31.07.2023, о 07 год. 00 хв., він має з`явитися в ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, незважаючи на свою обізнаність із положеннями ст.65 Конституції України, де вказано, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України та будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за умисне ухилення від військової служби під час мобілізації, ОСОБА_3 , діючи умисно, переслідуючи мету ухилення від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та будучи належним чином повідомленим про наслідки відмови від виконання свого військового обов`язку, не маючи права на відстрочку та звільнення від призову на військову службу, передбаченого ст.17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в порушення вимог ст.ст. 1, 2 вказаного Закону та ст.65 Конституції України, без поважних причин відмовився проходити військову службу по мобілізації та не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вказаний у повістці день та час, а саме 31.07.2023, для відправки у військову частину, чим умисно ухилився від призову на військову службу по мобілізації на особливий період.

Обвинувальний акт надійшов до суду із підписаною сторонами угодою про визнання винуватості від 02 січня 2024 року.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 за ст. 336 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Сторони погодились на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. Сторони погоджуються, що у разі звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України, на підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, яке згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 336 КК України і така кваліфікація є правильною.

Встановлено, що умови угоди жодним чином не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб.

Обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду не має.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань немає.

Судом з`ясовано, що узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам КК України. При визначенні узгодженого покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Сторонами вірно узгоджено покарання за вчинення злочину, передбаченого ст. 336 КК України в межах санкції статті закону.

Сторонами при узгодженні звільнення від відбування обвинуваченим покарання відповідно до ст. 75 КК України враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а тому, умови угоди про застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування узгодженого покарання з випробуванням є обґрунтованими та підставними.

Таким чином, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, приходить до переконання, що вказана угода підлягає затвердженню виходячи із вищевказаних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості, укладену 02 січня 2024 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 06 жовтня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 336 КК України, - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 виконання наступних обов`язків:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1