Дата документу 05.09.2023 Справа № 331/3016/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/3016/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1092/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.2 ст. 260 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції,

захисника - адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12 червня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111 та ч.2 ст.260 КК України, та призначено покарання: за ч.2 ст.111 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років, з конфіскацію всього належного обвинуваченому майна; за ч.2 ст. 260 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім років, з конфіскацію всього належного обвинуваченому майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацію всього належного обвинуваченому майна.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 ухвалено рахувати з дня його затримання та реального виконання покарання у виді позбавлення волі.

Скасовано арешт речових доказів, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2022 року.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржуваний вирок суду змінити в частині правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 КК України, виключивши із обвинувачення кваліфікуючу ознаку, передбачену ч.2 ст.111 КК України - «діяння, вчиненого в умовах воєнного стану», і застосувати ч.1 ст. 111 КК України про менш тяжке кримінальне правопорушення.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна, та остаточно визначити йому покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню; оскільки в якості кваліфікуючої ознаки за ч.2 ст.111 КК України зазначено, що діяння, передбачені ч.1 ст. 111 КК України, а саме державна зрада шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинені ОСОБА_6 в умовах воєнного стану.

В той же час досліджені судом докази підтвердили участь ОСОБА_6 у діяльності не передбачених законом збройних формувань на території України, окупованій російською федерацією ще з 2014 року, що було правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 260 КК України.

В оскаржуваному вироку зазначено, що у березні-квітні 2014 року в м.Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалась збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

Надалі у вироку зазначено, що з метою забезпечення діяльності самопроголошеного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі -«ДНР»), представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовано в тому числі підрозділи силового блоку (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань).

Надалі у вироку зазначено, що в той же час в 2014 році на території м.Донецьк було створено не передбачене законами України збройне формування - військова частина НОМЕР_1 ВВ МВД ДНР, яка структурно входила до складу міністерства внутрішніх справ т.зв. «ДНР», як окремий батальйон, основними завданнями якого є збройне протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронним органам України, з метою недопущення звільнення ними незаконно захоплених у 2014 році територій Донецької області.

11 липня 2020 року ОСОБА_6 добровільно вступив до лав зазначеного незаконного збройного формування, отримав військове звання та був призначений на посаду командира взводу.

Зазначені вище обставини окупації території України російською федерацією, створення незаконних збройних формувань, підпорядкованих представникам російської федерації, сторонами провадження не оспорюються.

Обвинувачення ОСОБА_6 побудовано в тому числі і на правових позиціях вищих органів влади України, які своїми нормативно-правовими актами визнали факт тимчасової окупації російською федерацією окремих територій та населених пунктів Донецької та Луганської областей.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» №254-УІН від 17 березня 2015 року та Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-УІІІ від 18 січня 2018 року констатовано, що російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України (дивись преамбулу Закону № 2268-УІІІ від 18.01.2018 року).

Таким чином, участь ОСОБА_6 у описаному вище незаконному збройному формуванні, яке має на меті збройне протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронним органам України, з метою недопущення звільнення (деокупації) ними незаконно захоплених російською федерацією у 2014 році територій Донецької області, саме по собі вже є державною зрадою, та вчинене ним 11 липня 2020 року з часу вступу у таке формування в якості військовослужбовця.

Злочин, передбачений ч.1 ст.111 КК України, є закінченим з моменту вчинення громадянином України умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту.?

Перехід ОСОБА_6 на бік ворога стався 11 липня 2020 року з часу його вступу до лав вказаного вище збройного формування.

Станом на 11 липня 2020 року військовий стан на території України не оголошувався, однак Україною визнається наявність на той час збройного конфлікту між Україною та російською федерацією.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив державну зраду вже 11 липня 2020 року, а отже немає ані фактичних, ані правових підстав стверджувати про наявність в його діях кваліфікуючої ознаки переходу на бік ворога в умовах воєнного стану.

Зважаючи на викладене, на думку захисника, з обвинувачення ОСОБА_6 має бути виключена передбачена ч.2 ст. 111 КК України кваліфікуюча ознака - вчинення державної зради в умовах воєнного стану, та його дії в цій частині мають бути кваліфіковані за ч.1 ст. 111 КК України, через що має бути переглянуте у бік зменшення і покарання, визначене йому за цією статтею.

Згідно з вироком суду, 24 серпня 1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч.1 ст. 17, ч.1 ст. 65 Конституції України, захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України, питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

У березні-квітні 2014 року в м.Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

11 травня 2014 року в окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Донецької народної республіки», за результатами якого 12 травня 2014 року проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР», представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій російської федерації на території Донецької області так званої «ДНР», що Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-УІІІ від 18 січня 2018 року, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-УІІІ від 17 березня 2015 року та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680- VII від 16 вересня 2014 року визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07 листопада 2014 року, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

В той же час, на території м.Донецьк, невстановленими досудовим слідством особами, всупереч чинного законодавства України, було створено не передбачене законами України збройне формування військова частина НОМЕР_1 ВВ МВД ДНР, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка структурно входить до складу міністерства внутрішніх справ т.зв. «ДНР», як окремий батальйон.

Вказане збройне формування, окрім організованої структури військового типу, єдиноначальності, підпорядкованості, чіткої ієрархічності та дисципліни, також має у своєму розпорядженні військову техніку, вогнепальну стрілецьку зброю різних типів, вибухівку, гранати та гранатомети, а також інше важке озброєння тощо.

У даному не передбаченому законом збройному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, систему військового підпорядкування та розподілення та структурні підрозділи, основним завданням якого є збройне протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, з метою недопущення звільнення ними незаконно захоплених у 2014 році територій Донецької області.

Так, 11 липня 2020 року громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи у м.Донецьк, будучи радикально та негативно налаштованим до законної влади в Україні, діючи умисно, реалізував всій злочинний намір та добровільно вступив до лав не передбаченого законом збройного формування військової частини НОМЕР_1 ВВ МВД ДНР, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою подальшої участі у його діяльності, достовірно знаючи, що це збройне формування створене та здійснює свою протиправну діяльність всупереч чинного законодавства України.

Реалізувавши свій злочинний умисел та ставши учасником вказаного незаконного збройного формування, ОСОБА_6 отримав військове звання лейтенанта та був призначений військовим керівництвом на посаду командира взводу, у зв`язку з чим отримав у підпорядкування 13 військовослужбовців, військову форму із знаками розрізнення, особисту вогнепальну стрілецьку зброю автомат АКС-74 № НОМЕР_2 , та був документований посвідченням особи (військовим квитком) серія НОМЕР_3 від 11 липня 2020 року, що підтверджував його приналежність до цього незаконного збройного формування військової частини НОМЕР_1 ВВ МВД ДНР.

01 червня 2021 року, продовжуючи свою злочинну діяльність та приймаючи активну участь у діяльності зазначеного не передбаченого законом збройного формування, у зв`язку зі зміною його назви, ОСОБА_6 за його добровільної згоди був переведений на аналогічну посаду командира взводу у цьому ж самому незаконному збройному формуванні з новою назвою військова частина НОМЕР_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , де продовжив проходження військової служби.

У період часу приблизно з початку березня 2022 року до початку червня 2022 року (точна дата та час не встановлені), тобто від початку військової агресії російської федерації проти України, ОСОБА_6 , перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Маріуполь Донецької області, діючи умисно на виконання свого злочинного наміру, будучи командиром взводу у не передбаченому законом збройному формуванні військова частина НОМЕР_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , озброєний особистою вогнепальною стрілецькою зброєю автоматом АКС № НОМЕР_2 та набоями до нього, маючи у підпорядкуванні 13 озброєних військовослужбовців, приймав активну участь у діяльності вказаного збройного формування шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти зведених підрозділів Збройних Сил України, Національної гвардії та Національної поліції України, які здійснювали героїчний захист міста від переважаючих сил збройних формувань держави-агресора.

В подальшому, приблизно з початку червня 2022 року (точна дата та час не встановлені) до 08 липня 2022 року, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність шляхом активної участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування військова частина НОМЕР_4 «Батальон Патриот» ВВ МВД ДНР, приймав активну участь у бойових діях на території Донецької області поблизу населеного пункту Нескучне, розташованого на межі Донецької та Запорізької областей, проти підрозділів Збройних Сил України, які здійснюють оборону від збройних формувань держави-агресора у вказаному районі.

08 липня 2022 року поблизу АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 , діючи умисно, на виконання наказу свого військового керівництва незаконного збройного формування та в інтересах збройних формувань держави-агресора, будучи у складі очолюваного ним підрозділу, озброєний належним йому автоматом АКС-74 та боєприпасами до нього, прийняв безпосередню участь у бойових діях проти військовослужбовців Збройних Сил України, які здійснюють захист населених пунктів Пологівського району Запорізької області від збройних формувань російської федерації.

В результаті вказаного бойового зіткнення поблизу АДРЕСА_4 , очолюваний ОСОБА_6 підрозділ зазнав значних втрат в особовому складі, а він отримав численні поранення, після чого був виявлений військовослужбовцями Збройних Сил України та доставлений до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР для надання невідкладної медичної допомоги.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.260 КК України за кваліфікуючими ознаками: участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

15 березня 2022 року Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

21 квітня 2022 року Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

22 травня 2022 року Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

24 лютого 2022 року військовослужбовці зс рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, що мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі м. Маріуполь Донецької області та значної частини Пологівського району Запорізької області.

В цей же час, 16 березня 2022 року громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Маріуполь Донецької області, діючи умисно, на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, будучи командиром взводу у не передбаченому законом збройному формуванні військова частина НОМЕР_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , озброєним особистою вогнепальною стрілецькою зброєю автоматом АКС № НОМЕР_2 та набоями до нього, маючи у підпорядкуванні 13 озброєних військовослужбовців, та приймаючи активну участь у його діяльності, добровільно перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану, шляхом приєднання до збройних формувань російської федерації з метою подальшої безпосередньої участі у бойових діях проти зведених підрозділів Збройних Сил України, Національної гвардії та Національної поліції України, які здійснювали героїчний захист міста від переважаючих сил збройних формувань держави-агресора.

Приблизно до початку червня 2022 року (точна дата та час не встановлені) ОСОБА_6 , знаходячись на території тимчасово окупованого м. Маріуполь Донецької області та продовжуючи свою злочинну діяльність, займаючи посаду командира взводу у непередбаченому законом збройному формуванні військова частина НОМЕР_4 «Батальон Патриот» ВВ МВД ДНР, виконуючи команди свого військового керівництва та представників збройних формувань російської федерації, приймав безпосередню активну участь у бойових діях на стороні збройних формувань держави-агресора проти зведених підрозділів Збройних Сил України.

Приблизно з початку червня по 08 липня 2022 року, ОСОБА_6 , перейшовши на бік ворога та продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, займаючи посаду командира взводу у не передбаченому законом збройному формуванні військова частина НОМЕР_4 «Батальон Патриот» ВВ МВД ДНР, приймав також безпосередню участь на стороні збройних формувань російської федерації у бойових діях поблизу певного населеного пункту Донецької області, розташованого на межі із Запорізькою областю, проти підрозділів Збройних Сил України, що здійснюють оборону від збройних формувань держави-агресора у вказаному районі.

08 липня 2022 року поблизу певного селища Пологівського району Запорізької області, ОСОБА_6 , діючи умисно, на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, та на виконання наказу свого військового керівництва незаконного збройного формування, а також в інтересах збройних формувань держави-агресора, будучи у складі очолюваного ним підрозділу, озброєний належним йому автоматом АКС-74 та боєприпасами до нього, прийняв безпосередню участь у бойових діях проти військовослужбовців Збройних Сил України, які здійснюють захист населених пунктів Пологівського району Запорізької області від збройних формувань російської федерації.

В результаті вказаного бойового зіткнення поблизу певного селища Пологівського району Запорізької області, очолюваний ОСОБА_6 підрозділ зазнав значних втрат в особовому складі, а він отримав численні поранення, після чого був виявлений військовослужбовцями Збройних Сил України та доставлений до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР для надання невідкладної медичної допомоги.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України за кваліфікуючими ознаками: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідь судді; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглядалось у суді першої інстанції у порядку, передбаченому главою 24-1 Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), якщо стосовно нього уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури "in absentia" припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні "Медєніца проти Швейцарії" Європейський Суд з прав людини зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа "Сейдовіч проти Італії"). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа "Шомоді проти Італії"), є необґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

У цьому провадженні вказаних вимог було дотримано як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, а також апеляційного провадження, що стороною захисту не заперечується на не спростовано.

Зокрема, повістка про виклик обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання суду апеляційної інстанції була опублікована у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» випуск №176 від 01 вересня 2023 року; повідомлення про дату, час та місце розгляду провадження також розміщено на офіційному веб-сайті Судової влади.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.260 КК України.

Як зазначено вище, судовий розгляд зазначеного провадження здійснювався за відсутністю обвинуваченого ОСОБА_6 у спеціальному судовому провадженні, рішення про проведення якого було належним чином вмотивоване, є законним та обґрунтованим.

У зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_6 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті висунутого йому обвинувачення.

Разом з тим, як зазначено вище, судом при проведенні спеціального судового провадження були виконані вимоги, передбачені статтею 297-5 КПК України.

Захист обвинуваченого за призначенням здійснював фахівець в галузі права - адвокат ОСОБА_8 .

В судовому засіданні були дослідженні письмові докази:

- витяг з ЄРДР № 0000041 від 11 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 111 КК України (т.2, а.п. 2);

- постанова першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 від 11 липня 2022 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні (т.2, а.п. 4);

- постанова прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_10 від 11 липня 2022 року про визначення підслідності та доручення проведення досудового розслідування (т.2, а.п. 5);

- постанова заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_11 від 12 липня 2022 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні (т.2, а.п. 6);

- витяг з ЄРДР № 0001211 від 11 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 260 КК України (т.2, а.п. 7);

- доручення начальника СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_12 про проведення досудового розслідування (т.2, а.п. 9);

- постанова начальника СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_12 про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні (т.2, а.п. 10);

- постанова заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_11 від 12 липня 2022 року про призначення групи прокурорів (т.2, а.п. 11);

- постанова прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_10 від 13 липня 2022 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань (т.2, а.п. 12-13);

- об`єднаний витяг з ЄРДР № 0000041 від 11 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 111, ч.2 ст. 260 КК України (т.2, а.п. 14-15);

- постанова начальника СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_12 про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні (т.2, а.п. 16-17);

- акт приймання-передачі від 11 липня 2022 року оперуповноваженим СБУ слідчому СБУ речей, які знаходились у лейтенанта ВВ МВД днр ОСОБА_6 , якого було взято у полон в Пологівському районі Запорізької області (т.2, а.п. 18);

- акт приймання-передачі від 11 липня 2022 року начальником відділу ГВЗНД УСБУ слідчому СБУ речей та документів, які були виявлені та вилучені у ОСОБА_6 під час його затримання військовослужбовцями ЗСУ (т.2, а.п. 19);

- протокол огляду старшим слідчим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_13 від 12 липня 2022 року речей і документів, вилучених під час затримання ОСОБА_6 на околицях певного селища Пологівського району Запорізької області: військового квитка «ДНР»; копії аркушів блокноту з рукописними записами у вигляді координат із умовними позначеннями та відповідним розшифруванням; (мовою оригіналу) «список плановых целей 4 обон 26.06.22 »; «список плановых целей Угледарское ТН 01.07.22»; блокнот-робочий зошит командира із зазначенням дат та прізвищ військовослужбовців, заповнений рукописними записами; аркуш паперу з логінами та паролями від електронної пошти та соціальних мереж; мобільний телефон Xiaomi з картою оператора мобільного зв`язку «Фенікс»; планшет марки Samsung; водійське посвідчення. Проведеним оглядом вилучених у ОСОБА_6 речей і документів встановлено, що з 11 липня 2020 року він є безпосереднім членом незаконного збройного формування (мовою оригіналу) «внутренние войска МВД ДНР», а з 01 липня 2021 року займає посаду командиру взводу у військовій частині НОМЕР_4 цього незаконного збройного формування, має звання лейтенант та особисту вогнепальну зброю автомат АКС-74, та приймав безпосередню участь у складі збройних формувань рф у бойових діях проти підрозділів ЗСУ на території Донецької та Запорізької областей у 2022 році (т.2, а.п. 20-47);

- постанова старшого слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_13 від 12 липня 2022 року про визнання речовими доказами: Посвідчення особи серія НОМЕР_3 від 11 липня 2020 року, на ім`я ОСОБА_6 (російською мовою ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Блокнот в обкладинці червоно-жовтого кольору на 39 сторінках; Два фрагменти листа білого кольору в клітинку з рукописним текстом; Чотири листа паперу білого кольору з рукописними текстами; Два аркуша білого кольору формату 4 (мовою оригіналу) «Список планових целей 4 ОБОН 26.06.22»; Лист паперу білого кольору формату А4 з надрукованим у вигляді таблиці текстом; Лист паперу білого кольору формату А4 «Список координат целей угледарское ТН 01.07.22...»; Фотокопія листа із записами; «Водительское удостоверение» (посвідчення водія) т. зв. «ДНР» НОМЕР_5 від 23.11.2019 на ім`я « ОСОБА_14 », ІНФОРМАЦІЯ_4 ; Мобільний телефон марки ХІАОМІ, модель Redmi Note 8 Pro; Планшет марки Samsung модель SМ-Т225 (т.2, а.п. 48-50);

- клопотання старшого слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_13 від 13 липня 2022 року про накладення арешту на речові докази (речі та документи, які були виявлені та вилучені у ОСОБА_6 , під час його затримання) та ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_15 від 18 липня 2022 року, якою клопотання задоволено, накладено арешт на вищезазначені речові докази (т.2, а.п. 51-60);

- постанова старшого слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_13 від 13 липня 2022 року про залучення спеціаліста судового експерта сектору комп`ютерно-технічних експертиз та телекомунікаційних досліджень Запорізького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_16 до огляду інформації, розміщеної у мережі Інтернет (т.2, а.п. 61);

- протокол огляду старшим слідчим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_13 від 14 липня 2022 року, за участю спеціаліста ОСОБА_16 , інформації, розміщеної у Всесвітній мережі Інтернет, на веб-сторінці «You-Tube» та соціальній мережі «Вконтакте» стосовно відомостей про існування та діяльність незаконного збройного формування так званих «внутренних войск МВД ДНР» (т.2, а.п. 62-75);

- протокол огляду старшим слідчим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_13 від 18 липня 2022 року, за участю спеціаліста ОСОБА_16 , інформації, розміщеної у Всесвітній мережі Інтернет, отриману через браузер « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за критерієм пошуку у вигляді запису: « ОСОБА_14 », зокрема на сайті «Миротворець» міститься інформація від 10 серпня 2019 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 щодо його навчання у Донецькому вищому військовому командному університеті « ІНФОРМАЦІЯ_6 », після закінчення якого йому було присвоєно військове звання лейтенант та зараховано до лав незаконного збройного формування військової частини НОМЕР_1 «ВВ МВД т. зв. «ДНР» (т.2, а.п. 76-80);

- клопотання старшого слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_13 від 18 липня 2022 року про тимчасовий доступ до речей та документів; ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_15 від 27 липня 2022 року, якою клопотання задоволено, надано дозвіл на тимчасовий доступ до особистого облікового запису сторінки соціальної мережі «Вконтакте» під ім`ям « ОСОБА_17 », яка належить та особисто використовується підозрюваним ОСОБА_6 ; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 29 липня 2022 року особистої сторінки ІНФОРМАЦІЯ_7 , обліковий запис якої зареєстровано під ім`ям « ОСОБА_17 », звідки здійснено архівацію всієї наявної на ній інформації, яка збережена у папці з файлами «Archive» єдиним файловим масивом, який записаний на оптичний носій інформації DVD-диск, долучений до протоколу та досліджений в судовому засіданні (т.2, а.п. 81-88);

- протокол огляду старшим слідчим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_13 від 29 липня 2022 року з додатками, інформації, розміщеної на сторінці соціальної мережі «Вконтакте», що належить ОСОБА_6 , який особисто надав тимчасовий доступ до неї, шляхом введення свого логіну та паролю, на якій виявлено та зафіксовано інформацію, що свідчить про причетність останнього до участі у незаконному збройному формуванні - «ВВ МВД т. зв. «ДНР»; наявні повідомлення, в яких викладені електронні файли, зокрема документи військового обліку, схеми бойового порядку, таблиця позивних, інструкції та методичні матеріали щодо тактики ведення бойових дій (т.2, а.п. 89 т.3, а.п. 247);

- постанова старшого слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_13 від 13 серпня 2022 року про доручення співробітникам СВ УСБУ у Волинській області допиту із застосуванням засобів відеофіксації свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 з приводу подій 08 липня 2022 року, що мали місце на околицях с.Полтавка, Пологівського району, Запорізької області та взяття в полон ОСОБА_6 (т.4, а.п. 1-2);

- протокол допиту свідка ОСОБА_19 , за правилами п. 11 ст. 615 КПК України, під час якого свідок зазначив, що він є командиром протитанкового відділення 3-го загону Сил спеціальних операцій ЗСУ, певна військова частина. 08 липня 2022 року поруч із певним селищем Запорізької області з 08 до 10 години був бій, заходило територіальне угруповання ДНР на позиції ЗСУ. Сам свідок перебував неподалік, оскільки це лісосмуга і безпосереднього зорового контакту із ворогом не мав, але у радіоефірі чув, «що бачать групу противника». Зрозуміли, що група рухається із сапером, оскільки попереду були «наші» розтяжки, але вони були знешкоджені. Отримали наказ «підпустити ворога ближче, щоб у ворога не було змоги відійти». Коли підійшли ближче, майже всі були ліквідовані, проте один з них, відкотився за дерево. З огляду на отримані поранення під час бою, він вколов собі якесь знеболююче наркотичне. Спочатку не випускав автомат, але потім став кричати що здається, що він офіцер, лейтенант, командир взводу. Ризикуючи своїм життям хлопці його врятували. Вказана особа назвалась « ОСОБА_20 », йому надали медичну допомогу, наклали турнікети на ноги, якщо б цього не зробили він би стік кров`ю. Свідок особисто брав участь в евакуації цієї особи, яка за відстанню була 1200-1500 м і була тривала, оскільки позиції постійно прострілювались, ворог робив все, щоб вони не вийшли. Під час евакуації ОСОБА_20 намагався вести якийсь діалог, проте він був під дією ліків, які він собі ввів, не зовсім в адекватному стані. Під час діалогу він повідомив, що він з ДНР, офіцер, і що в 2014 році щось сталось з його батьком і він вирішив помститись. У свідка склалось враження, що ОСОБА_20 пишається тим, що воює проти України. На ньому були українські берци, як він сказав, це його трофей з Маріуполя. Взагалі на ньому була піксельна форма, іншого кольору, аніж українська, без будь-яких шевронів. При ньому також були документи з картами їх позицій. На вигляд ОСОБА_20 худий, зріст 1.8 м, руда борода, руде волосся, 25-26 років, також казав про військове училище, Донецьк, Куйбишевський район (т.4, а.п. 3-5);

- протокол допиту свідка ОСОБА_18 , за правилами п. 11 ст. 615 КПК України, під час якого свідок зазначив, що він є старшим оператором-вогнеметником протитанкового відділення 3-го загону Сил спеціальних операцій ЗСУ певної військової частини. 08 липня 2022 року несли службу на нульовій позиції поруч з певним селищем Запорізької області. О 08 годині ранку почався обстріл їх позицій. Через певний час, приблизно 40 хвилин, в радіоефірі почули, що «ДРГ йдуть до наших позицій». Був бій, який відбувався за 100 м від позицій, зорового контакту не було. Від командування був наказ «підпустити ворога ближче» і вони були підірвані, проте один з них залишився живим ОСОБА_21 . Спочатку він не здавався. Потім відкотився за дерево та кричав, що він «командир взводу, лейтенант та те, що він здається в полон». Евакуювали його. Евакуація була 1,5 км пішки, а потім до госпіталю. На ньому були українські берци « ІНФОРМАЦІЯ_8 », які він «взяв» в Маріуполі, був без шевронів, мав при собі АК-74. Під час його евакуації повідомив про кількість особового складу, техніки та позиції цієї техніки. На вигляд полоненому 25 років, позивний « ОСОБА_22 », зрозумів, що це і прізвище. Він також повідомив, що у 2014 році вбили його батька, але він не знав за яких обставин та хто, але йому все одно. Зазначив, що навчався на військового, свідомо сам пішов воювати, він був не мобілізований. При ньому був військовий квиток, телефон, планшет. Зі слів полоненого, він ніс службу на блокпосту у АДРЕСА_5 , хоча командир взводу навряд чи буде нести службу на блокпосту. Полонений мав поранення, у нього були роздроблені 2 ноги в районі стегон, у зв`язку із чим йому були накладені турнікети. ОСОБА_23 самостійно джгутом перев`язав руку, вколов бутирофенон, мав контузію (т.4, а.п. 6-8);

- згідно з довідкою до історії хвороби № 8771 ОСОБА_6 , останній проходив лікування у КНП «МЛЕта ШМД» ЗМР у ортопедо-травматологічному відділенні, поставлений діагноз: «Мінно-вибухова травма. ЧМТ. Струс головного мозку. Закрита травма грудної клітини. Пневмоторакс справа. Контузія легень. Закрита травма живота без ушкодження внутрішніх органів. Вогнепальний відкритий перелом лівої плечової кістки зі зміщенням кісткових уламків. Вогнепальний відкритий осколковий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням фрагментів. Вогнепальний відкритий осколковий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням фрагментів. Вогнепальні осколкові відкриті сліпі рани тулуба та кінцівок. Множинні сторонні (металеві) тіла м`який тканин» (т.4, а.п. 14-15).

Отже, сукупністю досліджених доказів поза розумним сумнівом підтверджується те, що ОСОБА_6 брав участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань, а в подальшому, будучи громадянином України, умисно вчинив діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Вказаний факт підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , а також відомостями з протоколу огляду речей і документів, вилучених під час затримання ОСОБА_6 , яким встановлено, що з 11 липня 2020 року він є безпосереднім членом незаконного збройного формування «внутренние войска МВД ДНР», а з 01 липня 2021 року займає посаду командиру взводу у військовій частині НОМЕР_4 цього незаконного збройного формування, має звання лейтенант та особисту вогнепальну зброю автомат АКС-74, та приймав безпосередню участь у складі збройних формувань рф у бойових діях проти підрозділів ЗСУ на території Донецької та Запорізької областей у 2022 році; відомостями з протоколу огляду інформації, розміщеної у Всесвітній мережі Інтернет, на веб-сторінці «You-Tube» та соціальній мережі «Вконтакте» стосовно відомостей про існування та діяльність незаконного збройного формування так званих «внутренних войск МВД ДНР»; відомостями з протоколу огляду інформації, розміщеної у Всесвітній мережі Інтернет, отриману через браузер « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за критерієм пошуку у вигляді запису: « ОСОБА_14 », зокрема на сайті «Миротворець» міститься інформація від 10 серпня 2019 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 щодо його навчання у Донецькому вищому військовому командному університеті « ІНФОРМАЦІЯ_6 », після закінчення якого йому було присвоєно військове звання лейтенант та зараховано до лав незаконного збройного формування військової частини НОМЕР_1 «ВВ МВД т. зв. «ДНР», тощо.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 111, ч.2 ст. 260 КК України.

Свої висновки суд належним чином вмотивував в оскаржуваному вироку та з цими висновками повністю погоджується колегія суддів.

Всі доводи сторони захисту, які є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі захисника, були перевірені судом першої інстанції та на ці доводи надана аргументована та змістовна відповідь у вироку.

Перевіряючи доводи захисника щодо відсутності в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, оскільки останній перейшов на бік ворога ще до початку оголошення воєнного стану в Україні, тобто відсутня кваліфікуюча ознака вчинене діяння в умовах воєнного стану, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.260 КК України - участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань, а також ч.2 ст.111 КК України - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану.

Отже, дії обвинуваченого охоплюються двома різними складами злочинів.

Так, дійсно ОСОБА_6 брав участь у не передбаченому законом збройному формуванні - військова частина НОМЕР_4 «Батальон Патриот» ВВ МВД ДНР, ще до початку оголошення воєнного стану в Україні.

Саме ці дії і відповідають диспозиції статті 260 КК України.

Разом з тим, вже після оголошення воєнного стану в Україні, а саме 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, обвинувачений ОСОБА_6 став приймати безпосередню активну участь у бойових діях на стороні збройних формувань держави-агресора проти зведених підрозділів Збройних Сил України, зокремана шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога.

Таким чином, в діях ОСОБА_6 також міститься склад злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, а доводи захисника про протилежне, на думку колегії суддів, не є слушними.

З урахуванням вищезазначеного, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, обґрунтовано вважав зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності - достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, їх підвищеної суспільної небезпеки та особи винного тощо.

Свої висновки в частині призначеного покарання суд також належним чином вмотивував у вироку.

Підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 колегія суддів не убачає.

Колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі захисника не наведено переконливого обґрунтування на спростування висновків суду, викладених у вироку, а тому вказана скарга задоволенню не підлягає.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12 червня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 111 та ч.2 ст. 260 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4