16.02.2024
Справа № 642/7169/23
Провадження №1-кс/642/534/24
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000573 -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває скарга ОСОБА_3 на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора у кримінальному провадженні № 0000573 (справа № 642/7169/23, провадження 1-кс/642/158/24).

Розгляд скарги проводиться слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , посилаючись на те, що його скарга на його переконання повинна була бути передана слідчому судді ОСОБА_5 , яка раніше розглядала його скарги по цьому кримінальному провадженню, однак слідчий суддя ОСОБА_4 не заявив про самовідвід. Крім того, у нього є сумніви щодо упередженості судді, оскільки на його переконання слідчий суддя під час розгляду скарги робив некоректні висловлювання на його адресу, погрожував попередженням за неповагу до суду.

Відповідно до авторозподілу заяву про відвід слідчого судді передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

У судове засідання ОСОБА_3 не прибув, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Враховуючи вимоги ст. 81 КПК України, з метою забезпечення виконання вимог кримінального процесуального законодавства щодо розгляду кримінальних проваджень у розумні строки, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про відвід слідчого судді без участі заявника.

Від слідчого судді ОСОБА_4 пояснення з приводу заявленого відводу не надходили.

Дослідивши заяву про відвід, надані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності.

Особа, яка подала заяву про відвід слідчого судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з ч. 2ст. 344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. 75-81 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.75 КПК України суддя, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, зокрема суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Відвід повинен бути вмотивованим.

За приписами статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні та керуються верховенством права, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Суд вважає, що заявлений відвід не містить обґрунтованих відомостей та доказів, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження необ`єктивності судді при розгляді кримінального провадження, а те, що головуючим по справі було зроблено зауваження заявнику, жодним чином не свідчить про упередженість або необ`єктивність судді при розгляді справи.

Що стосується доводів заявника, стосовно того, що його скарга повинна була бути передана слідчому судді ОСОБА_5 , то слід зазначити.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 подав до канцелярію суду скаргу, яка була зареєстрована 09.01.2024 року.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, а саме п. 2.3.1. розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

09.01.2024 року відповідно до протоколу авторозподілу, вказану скаргу було розподілено слідчому судді ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 2.3.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, не розподіляються щодо конкретного судді судові справи у період відпустки судді.

Суддя ОСОБА_5 станом на 09.01.2024 року перебувала у відпустці, а отже щодо судді ОСОБА_5 справи не розподілялись.

Тож доводи заявника щодо порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи безпідставні.

Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу у процесі розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було. Обставини, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді відсутні, у зв`язку із чим, заява про відвід задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 75, 81, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000573 (справа № 642/7169/23; провадження 1-кс/642/158/24) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1