02.02.2024
справа №552/5488/22
провадження № 1-кс/642/54/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Підприємства з іноземними інвестиціями "ТОЙОТА-УКРАЇНА" про скасування арешту майна, -

встановив:

До суду надійшло вищезазначене клопотання, в якому заявник просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 07.09.2022 арешт автомобілю Toyota CAMRY 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; GPS трекер Digital System чорного кольору та ключ від автомобіля.

В обґрунтування зазначено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 29.03.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 07.09.2022, справа № 552/5488/22 накладено арешт із встановленням заборони користування, відчуження та розпорядження, на вилучене 01.09.2022 в ході огляду місця події майно, а саме: автомобіль, який знаходиться в розшуку, Toyota CAMRY 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; GPS трекер Digital System чорного кольору та ключ від автомобіля. Вказаний автомобіль є приватною власністю ПІІ «Тойота Україна», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що було встановлено неодноразово в межах розгляду справ №552/5488/22.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037, в межах якого накладено арешт здійснюється з 29.03.2022, та за час його проведення жодній особі про підозру не повідомлено та не встановлено будь-якої причетності посадових осіб ПІІ «Тойота-Україна» до состави кримінального правопорушення.

Автомобіль ще 15.02.2023 передано ПІІ «Тойота-Україна» на відповідальне зберігання.

Зазначає, що ухвалою суду накладено арешт із забороною користування, відчуження та розпорядження, однак всупереч ч. 11 ст. 170 КПК України ані матеріали клопотання про накладення арешту, слідчий не на надав жодних доказів на підтвердження приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна посадовими з боку законного власника ПІІ «Тойота- У країна».

Натомість, внаслідок заборони користування автомобілем підприємство, видами діяльності якого є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, складське господарство, допоміжне обслуговування наземного транспорту, зазнає суттєвих ускладнень у здійсненні господарської діяльності та фактично вимушено нести ряд додаткових витрат на обслуговування своїх потреб без можливості використання арештованого автомобіля.

При цьому, автомобіль, перебуваючи тривалий час під арештом без можливості використання, втрачає свої якості як транспортний засіб, і в подальшому зумовлює ризик завдання додаткових збитків ПІІ «Тойота-Україна». На даний час такий ступінь втручання у права і свободи особи не виправдовує потреб досудового розслідування, оскільки згідно зі ст. 2 КПК України, з метою його забезпечення кримінального провадження, має бути застосовано такий спосіб обтяження, який є пропорційним його завданням.

Щодо автомобіля було проведено тільки слідчі дії щодо встановлення його місцезнаходження. За таких обставин, враховуючи співмірність та доцільність подальшого застосування такого заходу кримінального провадження як арешт манна ПІІ «Тойота-Україна», яке не є фігурантом кримінального провадження, а добросовісним власником майна, то подальший арешт майна відсутності передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання своєї власності, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном. Враховуючи викладене просить клопотання задовольнити та скасувати арешт.

Представник підприємства з іноземними інвестиціями «ТОЙОТА - Україна» - адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та щодо задоволення клопотання не заперечувала.

На підставі ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали за клопотанням слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В силу частини першої статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Так, матеріалами справи встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 29.03.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, яке розпочато на підставі того, що до Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова надійшла заява щодо незаконного заволодіння групою невстановлених осіб транспортних засобів, що перебувають у власності ТОВ "Автоарт" за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 334.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 07.09.2022, справа № 552/5488/22 накладено арешт із встановленням заборони користування, відчуження та розпорядження, на вилучене 01.09.2022 в ході огляду місця події майно, а саме: автомобіль, який знаходиться в розшуку, Toyota CAMRY 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; GPS трекер Digital System чорного кольору та ключ від автомобіля.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Наданими до слідчого судді матеріалами встановлено, що транспортний засіб органом досудового розслідування було повернуто уповноваженій особі власника 15.02.2023. Слідчий суддя враховує, що автомобіль органом досудового розслідування було оглянуто, станом на час вирішення даного клопотання жодні експертизи щодо транспортного засобу в кримінальному провадженні не призначені. Крім того, зауважую, що із часу накладання арешту минув значний проміжок часу. В кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру. Досудове розслідування триває.

Слідчий суддя не вбачає підстав для подальшої заборони законному володільцю майна користуватися належним йому транспортним засобом.

Крім того, будь-яких доказів, які б вказували слідчому судді на протилежне, а також, що в разі скасування арешту в цій частині існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст.2 КПК України, під час розгляду клопотання, надано не було.

Враховуючи вищенаведене, оскільки підприємство з іноземними інвестиціями «ТОЙОТА-Україна» є власником арештованого майна, слідчий не заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту, слідчий суддя дійшла висновку, що необхідність в збереженні заходів щодо забезпечення збереження речових доказів на даний час відпала, відповідно в такому заході забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даний час відпала потреба, а тому клопотання власника майна підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України у разі скасування арешту тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 169 КПК України копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Виходячи з вищенаведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 169, 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Підприємства з іноземними інвестиціями "ТОЙОТА-УКРАЇНА" про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль Toyota CAMRY 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; GPS трекер Digital System чорного кольору та ключ від автомобіля, який був накладений 07.09.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 у рамках кримінального провадження №0000037 від 29.03.2022 року.

Виконання ухвали покласти на групу слідчих у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1