Провадження № 1-кс/592/7915/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000067 від 24.05.2023 за ч.3 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.2 ст.28, ч.4 ст.190 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

слідчої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в:

Слідчий своє клопотання обґрунтовує тим, що Сумським РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 24.05.2023 за ч.3 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.2 ст.28, ч.4 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування вжито заходів щодо встановлення осіб, які шахрайським шляхом, а саме в соціальних Інтернет сторінках «Obyava.ua», «Selo.ua» та ін. за допомогою електронно-обчислювальної техніки створюють «акаунти» під видом продажу різноманітних речей та товарів при цьому рекламуючи їх, після чого здійснюють шахрайські дії, що полягають у тому, щоб взяти у замовника частину грошових коштів за попередню оплату не виконавши після цього своїх зобов`язань.

Проведеним слідчо-розшуковими заходами було встановлено, що до вчинення вказаного правопорушення може бути причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, 30.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_8 за вказаною адресою виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон Iphone 12, імеі НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора Водафон; мобільний телефон Nokia 1.3, імеі НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора Водафон; мобільний телефон Iphone 11, імеі НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора Водафон; мобільний телефон Nokia G11, імеі НОМЕР_4 з сім-картою мобільного оператора Водафон; мобільний телефон Ipone 13 pro max, імеі НОМЕР_5 з сім-картою мобільного оператора Водафон та пакуванням; 3 банківські картки: А-банк НОМЕР_6 , OTP-банк НОМЕР_7 ; Приватбанк НОМЕР_8 . За таких обставин, вилучені в ході затримання особи предмети мають безпосереднє відношення до кримінального провадження. 01.12.2023 зазначене майно визнано речовими доказами.

На думку слідства, не накладення арешту на вказане майно може призвести до подальшого його приховання, знищення чи втрати інформації, що в свою чергу вплине на повноту проведення досудового розслідування та не дасть змоги провести необхідні дослідження.

Таким чином, досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів, які вказують на наявність сукупності підстав вважати, що вищевказане майно в подальшому може використовуватись, як доказ у даному кримінальному провадженні, що є підставою для його арешту.

Слідча ОСОБА_5 в судовому засіданні слідча підтримала клопотання в частині накладення арешту на вилучені банківські картки.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі, оскільки накладення арешту на банківські картки не відповідає цілям кримінального провадження.

Згідно ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 173 КК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів. Разом з тим, клопотання не містить будь-яких відомостей, що вилучені під час обшуку телефони відповідають вимогам ст. 98 КПК України. Більш того, з доданого в слідчим під час судового розгляду клопотання протоколу огляду предметів вбачається, щ вилучені під час обшуку мобільні телефони оглянуті та відомостей, які можуть мати значення для досудового розслідування не встановлено.

Вилучені банківські картки не є банківським рахунком. З клопотання слідчого вбачається, що вони оглянуті органом досудового розслідування, встановлені їх номери, що не необхідним та достатнім для визначення банківських рахунків, які могли бути використані у злочинній діяльності. В той же час вказані банківські картки як фізичні об`єкти не могли зберегти на собі відомості, необхідні для встановлення обставин передбаченого ст. 190 КК України кримінального правопорушення, їх вилучення у володільця жодним чином не унеможливлює доступу власника банківського рахунку до цього рахунку, а у їх володільця відсутні підстави для їх його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки такі дії не вплинуть на відомості щодо банківських рахунків та не створять будь-яких перешкод для досудового розслідування.

Слідча в судовому засіданні підтримала клопотання в частині накладення арешту на вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , банківські картки, однак не довела суду, що накладення арешту на банківські картки є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст. 171, 172, 173 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000067 від 24.05.2023 за ч.3 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.2 ст.28, ч.4 ст.190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1