Справа № 645/2398/18
Провадження № 1-кс/645/1099/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву засудженого про відвід судді у справі за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.12.2018 року за нововиявленим обставинами, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова перебуває вказана справа.

27.09.2023 року до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду справи за заявою ОСОБА_4 про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.12.2018 року за нововиявленим обставинами.

У заяві про відвід зазначено, що з 17.04.2023 року судовий розгляд справи не був розпочатий, через затягування, на думку заявника, суддею ОСОБА_6 розумних строків розгляду справи. Суддею під час судового розгляду була призначена судово-психіатрична експертиза, чим порушені вимоги ч. 3 ст. 28 Конституції України та ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу». У відкритому судовому засіданні 05.07.2023 року суддею були обнародувані особисті медичні дані ОСОБА_4 . 20.09.2023 року суддею ОСОБА_6 була обнародувана в судовому засіданні відповідь на запит в медичну частину СІЗО без дотримання спеціального режиму поводження з особистими персональними даними. На думку заявника, суддею ОСОБА_6 були порушені норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву ОСОБА_4 підтримала та додала, що на її думку при визначенні складу суду були порушені вимоги ч. 11 ст. 35 КПК України, оскільки справа була розподілена не тому складу суду, який ухвалив вирок, що переглядається.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 , та зазначив, що підстави для відводу відсутні, а вимоги ст. 35 КПК України не порушені.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

За результатом розгляду заяви про відвід судді, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч.2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Таким чином, положеннями ст.75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У ст. 129 Конституції України закріплено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

За об`єктивним критерієм визначається, з-поміж інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, пункт 38).

При цьому, процесуальний закон не покладає на суддю обов`язок переконувати учасників справи у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді.

За своєю природою сумнів в неупередженості судді є суб`єктивним явищем, виникнення якого цілком залежить від внутрішніх моральних настанов та уявлень судді, від його чесності, справедливості, порядності.

Наведені у заяві засудженого ОСОБА_4 доводи про відвід судді не свідчать про наявність будь - яких обставин, які б викликали сумнів в неупередженості головуючого у справі судді ОСОБА_6 під час розгляду нею справи за заявою ОСОБА_4 про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.12.2018 року за нововиявленим обставинами.

Так, незгода будь - кого із учасників кримінального провадження з прийнятим суддею процесуальним рішенням по справі чи вчиненням головуючим процесуальних дій в рамках КПК України під час судового розгляду, не входить до переліку підстав, передбачених ст. 75 КПК України для відводу судді. Те, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань не погоджується з процесуальними діями та рішеннями головуючого не свідчить про упередженість судді ОСОБА_6 , а оцінка відповідності процесуальних дій судді вимогам КПК України під час розгляду кримінального провадження може бути надана лише судом вищої інстанції під час перегляду судового провадження в апеляційному або касаційному порядку.

Щодо доводів адвоката про порушення вимог ст. 35 КПК України, то вони не знайшли свого підтвердження.

Згідно з ч. 11 ст. 35 КПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною третьою цієї статті.

Розподіл справи відбувся 17.04.2023 року, а в цей день згідно даних Автоматизованої системи документообігу суду суддя ОСОБА_7 , який постановив вирок від 12.12.2018 року, перебував у відпустці.

Таким чином, визначення судді для розгляду даного кримінального провадження було здійснено за принципом випадковості та з урахуванням інших чинників, закріплених у ч. 3 ст. 35 КПК України.

Враховуючи викладене вище та оскільки судовим розглядом не встановлено, а засудженим ОСОБА_4 та його захисником не наведено аргументованих обставин, які викликали б сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 і унеможливлювали б винесення нею об`єктивного рішення у справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про відвід судді у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.12.2018 року за нововиявленим обставинами - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1