У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій захисник просить:

- скасувати постанову у кримінальному провадженні № 0001896 від 03.08.2018 прокурора відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 27.11.2023 про відмову у задоволенні клопотання;

- зобов`язати прокурора відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , або іншого уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0001896 від 03.08.2018 повторно розглянути клопотання сторони захисту від 21.11.2023 про проведення слідчих дій - допитів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у порядку передбаченому ст. 220 КПК України;

- за результатами розгляду клопотань зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0001896 від 03.08.2018 прокурора відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 вчинити дії щодо винесення постанов про задоволення клопотань від 21.11.2023 про проведення слідчих дій - допитів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Скарга обґрунтована тим, що детективи Національного антикорупційного бюро України за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001896 від 03.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 368-3, ч. 5 ст. 191 КК України.

16.10.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна, вчиненій в особливо великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

23.11.2023 захисник засобами електронного зв`язку направила на офіційну електронну пошту Офісу Генерального прокурора чотири клопотання про виклик та допит як свідків осіб, які мають безпосереднє відношення до подій, що є предметом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

За результатом розгляду клопотань, захисником 04.12.2023 засобами поштового зв`язку отримано постанову прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 27.11.2023, якою відмовлено у їх задоволенні у зв`язку з тим, що показання вказаних осіб не мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення в кримінальному провадженні № 0001896 від 03.08.2018.

Захисник зазначає, що постанова прокурора не відповідає вимогам, визначеним ч. 5 ст. 110 КПК України. Наведене у постанові прокурором обґрунтування є суперечливим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи з урахуванням фабули кримінального правопорушення.

Так, безпідставно відмовляючи у задоволенні клопотань про проведення допиту, сторона обвинувачення обмежує сторону захисту в можливості збирання доказів.

Показання зазначених захисником у клопотаннях осіб є важливими для встановлення всіх обставин кримінального провадження, оскільки виключно вони можуть вказати на конкретний перелік осіб, якими та яким здійснювалось лобіювання питання про виділення бюджетних коштів в сумі більшій, ніж необхідна для завершення робіт з реконструкції об`єктів механічного очищення ОСК м. Вінниця, або ж спростувати наявність такого лобіювання в цілому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 позицію, висловлену у скарзі підтримала, просила її задовольнити.

Детектив Національного бюро ОСОБА_4 , який приймав участь у судовому засіданні на підставі доручення прокурора ОСОБА_6 , просив відмовити у задоволенні скарги. Зазначив, що винесена прокурором постанова є обґрунтованою та вмотивованою. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001896 завершено, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України. Вважає, що проведення слідчих (розшукових) дій на такій стадії досудового розслідування є недоцільним. Окрім цього, необхідність проведення допитів саме ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 є необґрунтованою, оскільки у повідомленні про підозру ОСОБА_5 відсутнє посилання про здійснення ним впливу на цих членів комісії. Натомість, обставини виділення бюджетних коштів в сумі більшій, ніж необхідна для завершення робіт з реконструкції об`єктів механічного очищення ОСК м. Вінниця лобіювались на рівні обласної адміністрації, але ці обставини не є предметом доказування у кримінальному провадженні. Водночас сторона захисту має можливість, зокрема, опитувати осіб за їх згодою та отримувати від них пояснення. Письмові заперечення долучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед детективом, та обґрунтованість внесеного клопотання.

Отже, предметом судового контролю під час розгляду таких скарг є не лише прийняте слідчим, прокурором рішення стосовно клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами досудового розслідування у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні встановлено, що детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001896 від 03.08.2018 за підозрою, зокрема ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

08.12.2023 захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 електронною поштою направила прокурору клопотання у порядку ст. 220 КПК України, у яких просила допитати як свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 щодо обставин прийняття комісією рішення про включення до пропозицій до акту Кабінету Міністрів України виділення субвенції для фінансування з реконструкції об`єктів механічного очищення ОСК у м. Вінниця згідно листа голови Вінницької обласної державної адміністрації № 01.01-24/2238 направленого на адресу Прем`єр-міністра України.

Обґрунтовуючи необхідність допиту свідків захисник зазначила, що показання цих осіб нададуть можливість встановити істину у кримінальному провадженні, забезпечити реалізацію завдань кримінального провадження, спростувати повідомлення про підозру, та довести у подальшому невинуватість ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто, право сторони захисту ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій є абсолютним, але питання про доцільність та необхідність їх проведення вирішується слідчим та прокурором, шляхом винесення вмотивованої постанови в порядку вимог ст. 220 КК України.

Вимоги до змісту постанови детектива визначені ч. 5 ст. 110 КПК України.

Встановлено, що за результатами розгляду клопотань захисника прокурор шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 виніс постанову від 27.11.2023 про відмову в їх задоволенні. В обґрунтування прийнятого рішення прокурор зазначив інформацію про надходження клопотань захисника та підстави звернення із таким клопотаннями; пославшись на норми Кримінального процесуального кодексу України навів мотиви щодо неприйняття доводів сторони захисту. Зокрема, зазначив, що проведення слідчих дій має бути спрямоване на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а проведення допиту вказаних осіб з приводу обставин, викладених у клопотанні, є недоцільним та необґрунтованим, оскільки показання вказаних осіб не мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у цьому провадженні. Також зазначив, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження доказів судом сторона захисту має змогу реалізувати своє право на допит цих осіб відповідно до ст. 352 КПК України (а.с. 7).

Дослідивши у судовому засіданні постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту, слідчий суддя дійшов висновку, що приймаючи оскаржуване рішення, прокурор виклав зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття та їх обґрунтування, посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України, тобто постанова відповідає вимогам пункту 2 ч. 5 ст. 110 КПК України.

Перевіряючи клопотання сторони захисту щодо проведення відповідних слідчих (розшукової) дій, які ініціюються перед органам досудового розслідування у кримінальному провадженні, на предмет викладених у ньому вимог та їх обґрунтованості слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Одним із видів слідчих дій є допит (ст. 224 КПК України).

Відповідно до ст. 84 КПК України джерелами доказів у кримінальному провадженні є покази свідків, тобто, фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Водночас, звертаючись із клопотаннями про допит як свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 захисник не обґрунтувала, що показання, які планується отримати внаслідок їх допиту, можуть бути використані для встановлення обставин, які досліджуються в ході досудового розслідування.

Наведені захисником у клопотаннях обставини, які можуть бути встановленні під час допиту зазначених осіб, є занадто загальними та абстрактним, без належної конкретизації, яку саме обставину, у розумінні ст. 91 КПК України, буде доведено, чи навпаки спростовано.

Змагальність сторін, як одна із загальних засад кримінального провадження, передбачає, самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Отже, у випадку, коли стороною захисту ініційовано проведення слідчої (розшукової) дії, саме вона має довести доцільність проведення такої дії.

Враховуючи вимоги статей 22, 91, 223 КПК України та завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що захисник не довів, що зазначеним у клопотаннях особам можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, та що шляхом їх допиту можна встановити обставини, які не встановлені або оспорюються, тобто не доведено наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети такої слідчої дії.

Слід також звернути увагу, що кримінальне процесуальне законодавство не покладає на прокурора обов`язку проводити усі слідчі (розшукові) дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути неможливими, недоцільними, передчасними або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарг належить відмовити.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1