ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2088/23

14 грудня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Майдан Морозівський Ярмолинецького району Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, із професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, курсанта 2-го навчального взводу 3-ї навчальної роти 3-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, не судимого відповідно до ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 02 березня 2023 року згідно з Указом Президента України №24 від 27 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» був призваний до лав Збройних Сил України на військову службу під час проведення загальної мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого відправлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08 березня 2023 року № 64 молодший сержант ОСОБА_4 вважається таким, що прибув із військової частини НОМЕР_2 для проходження базової загальновійськової підготовки, зарахований на продовольче забезпечення та приступив до виконання службових обов`язків за посадою курсанта 2-го навчального взводу 3-ї навчальної роти 3-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.І ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України № 548-XIV від 24 березня 1999 року, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватися правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).

Разом із тим, ОСОБА_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації на особливий період, будучи відрядженим до військової частини НОМЕР_1 із військової частини НОМЕР_2 для проходження базової загальновійськової підготовки, обіймаючи посаду курсанта 2-го навчального взводу 3-ї навчальної роти 3-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, 10 квітня 2023 року близько 08 години 00 хвилин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , і проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконував, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні злочині, передбаченому ч. 4 ст. 408 КК України, визнав частково та вказав, що не мав наміру ухилитися від військової служби і хоче служити дальше.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення його вина доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що 10.04.2023 року при перевірці ОСОБА_10 не виявили, 10.04.2023 року на телефонні дзвінки не відповідав. Пізніше з ним зв"язалися по телефону, щоб прибув у військову частину, однак, він відповів, що не має грошей. Службовим розслідуванням було встанлвлено, що ОСОБА_4 покинув частину самовільно і не повернувся у військову частину.

Крім того, згідно доповіді про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 від 10 квітня 2023 року вбачається, що 10 квітня 2023 року на ранковому шикуванні виявлено відсутність на службі молодшого сержанта ОСОБА_4 (а.с.14).

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 №810/1566 від 18 травня 2023 року вбачається, що 10 квітня 2023 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла доповідь командира військової частини НОМЕР_1 за вих. №1107 від 10 квітня 2023 року відповідно до якої під час ранкової перевірки особового складу виявлено відсутність на службі молодшого сержанта ОСОБА_4 . Вказаний військовослужбовець до військової частини не повертався, в його діях вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.(а.с. 11-12).

Згідно акту службового розслідування військової частини НОМЕР_1 від 10 травня 2023 року встановлено, що 10 квітня 2023 року молодший сержант ОСОБА_4 , курсант 2-го навчального взводу 3-ї навчальної роти 3-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 був відсутній на ранковому шикуванні за місцем розташування підрозділу наметове містечко « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Факт відсутності виявлений тимчасово виконуючим обов`язки командира 3-ї навчальної роти 3-го навчальногобатальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_11 . Було вжито заходів щодо його розшуку, однак, встановити місцезнаходження не вдалося, на телефонні дзвінки він не відповідав. Довідку-доповідь про факт самовільного залишення військової частини було направлено у відповідні органи за вих. №1107 від 10 квітня 2023 року. Того ж дня, 10 квітня 2023 року від командира 3-го навчального батальйону майора П. Котюка надійшов рапорт про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_4 (а.с. 18-19).

Згідно рапорту про самовільне залишення військової частини від 10 квітня 2023 року вбачається, що командир 3-го навчального батальйону майор ОСОБА_12 просить командира військової частини НОМЕР_1 призначити службове розслідування за фатом самовільного залишення військової частини молодшим сержантом ОСОБА_4 (а.с. 15).

Таким чином суд оцівнивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає встановленим, що ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби (дезертирство), вчинене в умовах воєнного стану і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 408 КК України.

При визначенні ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення злочину, дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, в силу статті 89 КК України раніше не судимий.

Обставин, що пом"якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставин, які, відповідно дост. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкції ч. 4 ст. 408 КК України, а саме у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі санкції статті.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Відповідно до ст. 52, 54 КК України суд також призначає ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення спеціального військового звання.

Речові докази процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Кримінально караним діянням обвинуваченого ОСОБА_4 шкоди не завдано.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 затримано у порядку статті 208 КПК України 13.06.2023 року, надалі стосовно обвинуваченого застосовано запобіжний захід, відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14.06.2023 року, у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне зарахувати йому в строк покарання з моменту фактичного затримання 13.06.2023 року відповідно до ст. 72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набранням вироком законної сили, суд вважає необхідним залишити без змін тримання під вартою в умовах ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.ст.373,374 КПК України КПК України, ст.408 суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 , винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі стоком на 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання з 13 червня 2023 року.

Позбавити ОСОБА_4 спеціального військового звання "молодший сержант Збройних Сил України".

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою в умовах ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1