Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000098 від 06.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом УП в метрополітені ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000305 відомості про яке 25.08.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво вказаного кримінального провадження здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

За результатами проведення досудового розслідування органом досудового розслідування 27.06.2023 року повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненій організованою групою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 24.02.2022 року, після введення в Україні воєнного стану та окупації частини території України військами російської федерації, 05.05.2022 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винник злочинний умисел направлений на збагачення, шляхом ведення господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

В подальшому, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви, з метою спільного збагачення домовився із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про організацію злочинної групи, до складу якої пізніше увійшла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 для ведення господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора у м. Бердянськ Запорізької обл., а саме «мерия города Бердянска».

В ході спілкування та вирішення питань щодо взаємодії організованої злочинної групи, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 узгодивши злочинний план, розподілили ролі та функції учасників групи, так в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на ведення господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора у м. Бердянськ Запорізької обл., а саме «мерия города Бердянска».

Вищевказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зорганізувалися в стійке злочинне об`єднання для вчинення злочинів, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий всім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_5 , як керівнику організованої групи, свідомо виконуючи всі його вказівки.

Зокрема на ОСОБА_5 як організатора та виконавця були покладені наступні функції: з метою вчинення злочину (ведення господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора) залучив як активного виконавця ОСОБА_4 ; здійснював керівництво та координацію дій залучених ним учасників організованої групи; відповідав за матеріально-технічне забезпечення учасників (надав грошові кошти для виплат заробітних плат, вказівки, охорону пунктів обміну валют, які знаходяться у м. Бердянськ Запорізької обл., забезпечення розхідними матеріалами тощо); приймав участь в розроблені злочинних планів; через ОСОБА_4 здійснював загальне керівництво та координував дії інших учасників; через ОСОБА_6 здійснював координування з питань досягнення домовленостей із окупаційною владою міста Бердянськ для отримання дозволів та ліцензій для функціонування пунктів обміну валют, тощо; через ОСОБА_6 надавав вказівки, щодо підбору персоналу для охорони пунктів обміну валют, погодження рекламних щитів (їх зовнішній вид), погодження бюджету проведення ремонтних робіт у вказаних пунктах; надання вказівок «касирам» з питань встановлення курсу обміну валют, графіку вихідних та робочих днів, тривалості робочої зміни, тощо;

на активного виконавця ОСОБА_4 були покладені такі функції: контроль осіб, які працювали на посаді «касирів» у пунктах обміну валют тимчасово окупованого м. Бердянськ Запорізької обл.; надання вказівок «касирам» з питань встановлення курсу обміну валют, графіку вихідних та робочих днів, тривалості робочої зміни, тощо; ведення обліку «бухгалтерської» діяльності, щодо обміну валют; відповідала за конспіраційні заходи.

на виконавця ОСОБА_6 були покладені наступні функції: здійснювала координування з питань досягнення домовленостей із окупаційною владою міста Бердянськ для отримання дозволів та ліцензій для функціонування пунктів обміну валют, тощо; допомагала в утриманні належного стану пунктів обміну валют (заміна замків, вікон, встановлення рекламних банерів, залучення осіб для здійснення охорони, тощо); отримувала вказівки від організатора ОСОБА_5 , які передавала іншим касирам для виконання та ефективної діяльності пунктів обміну валют; вела облік кількості операцій та підведення підсумків діяльності пунктів обміну валют на тимчасово непідконтрольній території України;

Так, після окупації військами російської федерації міста Бердянськ Запорізької області, відповідно до злочинного плану, з метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_5 у змові із активним виконавцем ОСОБА_4 та виконавцем ОСОБА_6 організував ведення на території тимчасового окупованого м. Бердянськ Запорізької обл. господарську діяльність щодо обміну валюти.

Зокрема, згідно розподілених раніше ролей виконавець ОСОБА_6 з початку окупації м. Бердянськ під керівництвом та контролем організатора ОСОБА_5 розпочала здійснення незаконної діяльності щодо обміну валюти, у взаємодії з державою-агресором. При цьому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_5 зареєструвалася як суб`єкт підприємницької діяльності на тимчасово окупованій території Запорізької області та після окупація м. Бердянськ 20.05.2022 отримала на своє власне ім`я «лицензия», яка видана 20.05.2022 року окупаційною владою, а саме «мерия города бердянска» на здійснення підприємницькою діяльністю, згідно законодавства російської федерації, а саме на функціонування пунктів обміну валют, за адресою: АДРЕСА_1 та продовжила здійснювати діяльність у сфері обміну валюти. При цьому ОСОБА_5 керував вказаною діяльністю, надавав ОСОБА_6 конкретні вказівки щодо провадження зазначеної господарської діяльності, отримував прибуток від її проведення, організовував передачу незаконним органам влади, створеними рф на території м. Бердянськ, грошових коштів за сприяння у здійсненні господарської діяльності, організовував виведення грошових коштів на територію, підконтрольну Україні.

Активний виконавець ОСОБА_4 , проживаючи разом з ОСОБА_5 , діючи згідно попередніх домовленостей та заздалегідь розподілених ролей, після окупації м. Бердянськ 24.02.2022 разом з ОСОБА_5 контролювала ведення господарської діяльності ОСОБА_6 , вирішувала проблемні питання, що виникали під час ведення господарської діяльності, надавала поради ОСОБА_6 щодо питань ведення підприємницької діяльності, організовувала виведення грошових коштів на територію, підконтрольну Україні, кожного дня отримувала звіти за робочий день пунктів обміну валют.

В ході здійснення незаконної господарської діяльності ОСОБА_5 у змові з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 надавав грошові кошти окупаційній адміністрації м. Бердянськ, а саме «мерия города Бердянска» за сприяння у здійсненні господарської діяльності на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненій організованою злочинною групою.

27.06.2023 року ОСОБА_4 та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

01.12.2023 року до СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві надійшли матеріали співробітників СБУ під час виконання наданого доручення в порядку ст. 40 КПК України, про те, що за ОСОБА_4 зареєстровані два транспортні засоби:

- марки JEEP модель RENEGADE, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , НОМЕРНИЙ ЗНАК НОМЕР_2 , 2016 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ;

- марки TOYOTA модель YARIS, білого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 , 2017 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 .

Метою накладання арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 згідно п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України є спеціальна конфіскація. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В судове засідання старший слідчий ОСОБА_3 не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, не повідомлявся про розгляд клопотання з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, що обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою накладання арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 згідно п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, є спеціальна конфіскація, оскільки санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

За підозрюваною ОСОБА_4 зареєстровані два транспортні засоби: марки JEEP модель RENEGADE, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2016 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 та марки TOYOTA модель YARIS, білого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 , 2017 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 .

Оскільки санкцією передбачена конфіскація майна, та достатніми є підстави вважати, що суд може призначити таке покарання, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що є правові підстави для арешту вказаних автомобілів.

Ризиком, для запобігання якого необхідне накладення арешту, є можливість відчуження цього майна власником (підозрюваним). З накладенням арешту втрачається можливість особи відчужити цей актив на користь третіх осіб. Отже, може бути виконане завдання арешту майна, а саме запобігання можливості його відчуження.

Слідчий суддя зазначає, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право власності є пропорційним, а також підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 167 - 168, 170 - 173, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000098 від 06.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортні засоби марки JEEP модель RENEGADE, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2016 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ; та марки TOYOTA модель YARIS, білого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , 2017 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , заборонивши їх використання та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що згідно із частин 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_7