У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0001204, відомості про яке 14.06.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про скасування повідомлення про підозри,

В С Т А Н О В И В:

Захисник адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0001204, відомості про яке 14.06.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, звернулася до слідчого судді зі скаргою про скасування повідомлення про підозри.

В обґрунтування скарги посилається на те, що відповідно до фабули вчиненого кримінального правопорушення: до Ужгородського РУП надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка просить прийняти міри до невідомої особи, яка шляхом обману за період часу з листопада 2022 по квітень 2023 року заволоділа належними їй грошовими коштами в особливо великих розмірах. 12.10.2023 року затримано громадянина ОСОБА_4 13.10.2023 повідомлено останньому про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. 14.10.2023 застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; який продовжено до 13.01.2024. З аналізу змісту пред`явленої підозри, за яким слідчий ідентифікував причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного правопорушення, слідує, що в ході до судового розслідування було проведено допит свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що в жовтні 2022 року вона переписувалась в месенджері «Телеграм» з особою під нікнеймом « ОСОБА_8 », і вважає, що ця особа це ОСОБА_9 . Приналежність вказаного псевдоніма « ОСОБА_8 » ОСОБА_4 в порядку встановленому законом не доведена. Оперативними заходами встановлено, що останнім є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Якими саме оперативними заходами не вказано. Зазначені в пред`явленій підозрі твердження жодним чином не вказують на причетність ОСОБА_4 до кожної окремої обставини, викладеної в підозрі. А саме: у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, шахрайство, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах. Докази даного твердження відсутні. Докази причетності ОСОБА_4 до шахрайських дій невстановлених осіб відсутні. Реалізуючи злочинний умисел, обмірковуючи план злочинних дій, ОСОБА_4 зрозумів, що самому виконати всі дії не вдасться, залучив відповідних співучасників для вчинення шахрайських дій, які слідством не встановлені. Докази даного твердження відсутні. 07.11.2022 до ОСОБА_10 зателефонувала невстановлена особа жіночої статі, запропонувала зробиш внесок в інвестиційну компанію, однак ОСОБА_10 не погодилась. Доказів причетності ОСОБА_4 до зазначеного телефонного дзвінка відсутні, до ОСОБА_11 зателефонувала невстановлена особа чоловічої статі та продовжуючи реалізацію спільного протиправного умислу, представилась менеджером компанії Bawar-snvest, чим створила у потерпілої враження законності своїх дій, увійшла до неї в довіру. Доказів причетності ОСОБА_4 до зазначеного телефонного дзвінка відсутні, потерпіла здійснювала інвестиційні операції; 07.11.2023 здійснила переказ 12500 грн; 08.11.2023 з потерпілою зв`язалась невстановлена особа, у телефонному режимі схилила потерпілу завантажити мобільний додаток "Any Desk та Bawag invest. Доказів причетності ОСОБА_4 до зазначеного телефонного дзвінка відсутні. 09.11.2023 потерпіла відкрила рахунок у інвестиційній фірмі Bawaginvest на загальну суму 480 000 грн здійснила ряд переказів: 09.11.2022 - 56 000 грн; 10.11.2022 - 107 000 грн; 11.11.2022-109 000 грн, 12.11.2022 - 109 000 грн; 3.11.2022 - 45 000 грн; 14.11.2022 - 45 000 грн; 15.11.2022 - 45 000 грн. ОСОБА_4 - через Телеграм - під псевдонімом ОСОБА_12 звернувся до ОСОБА_13 допомогти йому у купівлі крипто валюти, надав їй номер гаманця USDT TRS- 20№TSFmQ1adUo8uLUFJ3z9ieNUTRkiUgu, на який потрібно здійняти кошти, анкетні дані потерпілої ОСОБА_14 та номер телефону. Доказів того, що псевдонім з менеджеру може належати тій чи іншій особі в матеріалах справи (в тому обсязі, які слідча надала мені для ознайомлення) відсутні. Отже, свідок повідомила, що в жовтні 2022 року вона переписувалась в месенджері «Телеграм» з особою під нікнеймом (псевдонім) « ОСОБА_12 », і вважає, що ця особа - ОСОБА_9 . ОСОБА_4 та інші особи 17.11.2023 схилили потерпілу на перебачу коштів 5 300 000 до обмінного пункту ФК Октава Фінанс. ОСОБА_15 , не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_4 , здійснив транзакцію на електронний гаманець ІНФОРМАЦІЯ_3 . Доказів причетності ОСОБА_16 до схиляння або спілкування з потерпілою відсутні. ОСОБА_4 21.11.2022 схилив потерпілу на передачу коштів 300 000 грн ОСОБА_17 , який передав вказану суму ОСОБА_18 , який здійснив транзакцію на криптогаманець USDT TRS- 20№TSFmQ1adUo8uLUFJ3z9ieNUTRkiUgu. Доказів причетності ОСОБА_4 до зазначеного схиляння потерпілої на передачу коштів відсутні, потерпіла за допомогою Viber повідомила невстановлених осіб про намір здійснити зняття грошових коштів у компанії «Bawag-invest». Невстановлена особа схилила потерпілу до здійснення переказу за зняття плівки. Доказів причетності ОСОБА_4 до зазначеного відсутні. Потерпіла вважаючи, що відбувається зняття готівки, здійснила ряд переказів на різні рахунки в АГ Універсал Банк (552 677 грн): 03.01.2023 - 4211 грн; 11.01.2023 - 2110 грн; 16.01.2023 - 2110, 50 грн; 27.01.2023 - 2110, 50 грн; 07.02.2023 - 2110, 50 грн, 15.02.2023 - 203 000 грн; 16.02.2023 - 213 000 грн; 23.02.2023 - 42 000 грн 30.03.2023 - 25 024,50 грн, 28.04.2023 - 57 000 грн. Покладені в основу підозри докази не переконують стороннього спостерігача в тому, що в своїй сукупності та взаємозв`язку вони відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, та надають стороні обвинувачення підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 є необґрунтованим, у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КПК України. В підозрі не вказано, яким чином ОСОБА_4 пов`язаний з невстановленими особами, які вчиняли шахрайські дії. Не зазначено, хто з невстановлених осіб заволодів предметом злочину і має реальну змогу розпорядитись ним. Не описано жодного доказу, який б підтверджував факт причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції 2022 року), в межах якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00001204, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру до судових розслідувань 14 червня 2023 року.

Щодо строків пред`явлення підозри. За інформацією розповсюдженою ГУНП в Закарпатській області на сторінці FасеВоок та на офіційному сайті, а саме, допис від 17.10.2023, поширена інформація наступного змісту: Одного з організаторів шахрайського кол-центру вже доставлено до Закарпаття та поміщено в ізолятор тимчасового тримання. Він дає свідчення поліції щодо своїх спільників та співпрацює зі слідством з детального аналізу відео та фотознімків, розповсюджених ГУНП Закарпатської області та засобами масової інформації, слідує, що затримання і застосування фізичної сили та кайданок відбувалось о 13 год. 58 хв. 35 сек. 12.10.2023 в м. Києві. На відео міститься дата і час .

Відтак з 13:58 год. 12.10.2023 до ОСОБА_4 застосовувались кайданки, що свідчить про його фактичне затримання внаслідок жорстокого поводження. Переміщався ОСОБА_4 у період часу з 13:59 -19:05 12.10.2023 по м. Києву та Обухівському району Київській області в кайданках, у супроводі та в автомобілі працівників поліції Корду та понятих. Отже, був обмежений у праві пересування. Того ж дня 12.10.2023 проводився обшук автомобіля Audi А6 днз НОМЕР_1 з 14:09 по 15:25 від 12.10.2023. Під час проведення слідчої дії гр. ОСОБА_4 перебував в кайданках під наглядом працівників поліції та КОРДу, тримаючи при цьому руки за спиною. Крім того мав розбиту нижню губу та лівій грудині плями крові червоного кольору. Так, в порушення вимог ч.5 ст. 208 КПК України протокол затримання складено не було. 12.10.2023 після фактичного затримання гр. ОСОБА_4 о 13:58 год, слідчий разом з оперативними працівниками та іншими слідчими, в порушення вимог ст. 210 КПК України, вирішив проводити у супроводу затриманого слідчі дії, а саме; обшук автомобіля Audi А6 днз НОМЕР_1 з 14:09 по 15:25; далі слідчий повіз затриманого з м. Києва до Обухівського району, Київської області, де у супроводі затриманого провів обшук будинку з 16:07 по 18:13; потім слідчий за участю затриманого провів обшук автомобілів. Отже, час затримання ОСОБА_4 є 13:58 12.10.2023, саме з цього часу у нього виникають права передбачені КПК. Підозра повинна бути вручена до 13:58 год. 13.10.2023. Натомість повідомлення про підозру було вручено 13.10.2023 о 14:47 год.

На підставі наведеного, просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001204 від 14.06.2023.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити таку.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги захисника щодо необґрунтованості повідомленої підозри, з підстав викладених у письмових запереченнях. Вказав, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; протоколами обшуків від 12.10.2023; протоколом затримання ОСОБА_4 ; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.10.2023; протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 24.10.2023; протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 10.11.2023; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. На думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному етапі досудового розслідування, в достатній мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. В той же час звертає увагу суду, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 перевірялася слідчими суддями під час обрання та продовження строку дії запобіжного заходу. Доводи захисника щодо пропущення строків повідомлення про підозру є безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне. Як слідує з протоколу затримання ОСОБА_4 від 12.10.2023, останній був затриманий на підставі п.6 ч.1 ст. 615 КПК України. Відповідно до п. 6 ч.1 статті 615 КПК України «Особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану» випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу. Відтак, вважає, що підозра ОСОБА_4 є обґрунтованою, повідомлення про підозру вручено відповідно до вимог КПК України, а скарга захисника ОСОБА_5 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Заслухавши сторін кримінального провадження, розглянувши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про повідомлення про підозру після двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Зважаючи на правову природу зазначеного виду оскарження, в ході його здійснення слідчим суддею перевіряється наявність підстав для повідомлення про підозру, зміст такого повідомлення про підозру та дотримання стороною обвинувачення процесуального порядку такого повідомлення.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Ужгородським районним управлінням поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001204, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину вбачається, що 12.10.2023 року о 19 год. 03 хв. ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.10.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України (в редакції від 28.04.2023), а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за тлумаченням Європейського суду з прав людини вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27 лютого 1980 року, скарга № 6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15 липня 1982 року, скарга № 8130/78) Європейський суд з прав людини констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію Європейський суд з прав людини у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10 грудня 1982 року) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного». Такими підставами, які можуть спричинити серйозні наслідки, можуть бути видача ордеру на арешт, обшук приміщення чи особистий обшук.

З огляду на зазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе вчинення особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.

Як закріплено в ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, аналіз змісту ч. 1 ст. 42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, належності, достатності, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

В скарзі захисник, як підстави для її задоволення, зауважує на відсутності достатніх доказів для повідомлення про підозру та відсутності складу кримінального правопорушення.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена 13.10.2023 ОСОБА_4 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, повідомлення про підозру містить стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру. Стосовно вручення повідомлення про підозру, то обставини, вказані захисником підозрюваного, не є підставою для скасування підозри, а звільнення особи після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання.

Тобто, оскаржуване повідомлення про підозру за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості, а відтак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення були дотримані зазначені вимоги закону в повному обсязі.

Як в матеріалах поданої скарги, так і в судовому засіданні, стороною захисту не наведено даних, які б спростовували висновок сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування.

Слідчий суддя наголошує, що за визначенням Європейського суду з прав людини наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кембелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, серія А, № 182, с. 16, п. 32). Однак факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, серія A, № 300-A, с. 27, п. 55).

Оцінюючи в сукупності наведені обставини провадження, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у контексті її розуміння нормами КПК, Європейським судом з прав людини.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання виконання судом обов`язку щодо надання обґрунтування, яке випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0001204, відомості про яке 14.06.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про скасування повідомлення про підозри.

Керуючись ст. ст. 26, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0001204, відомості про яке 14.06.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про скасування повідомлення про підозру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 12 січня 2024 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1