Справа № 385/805/19
У Х В А Л А

"24" листопада 2023 р. року Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

адвоката - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

адвоката - ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Благовіщенське кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за №00000215 від 12.03.2019 року відносно обвинувачених:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.3 ст.262 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.5 ст.27, ч.4 ст.187, ч.5 ст.27, ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

у підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд, оскільки справа підсудна Ульяновському районному суду, відсутні підстави для зупинення або закриття кримінального провадження, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що ризики які були заявлені при застосуванні до них запобіжного заходу продовжують існувати, а саме передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав до суду клопотання, яке пітримав у судовому засіданні, про повернення обвинувального акту прокурору на доопрацювання у зв"язку з невідповідністю вимогам КПК України та скасування обраного стосовно обвинувачених запобіжного заходу.

Клопотання мотивовано тим, що у обвинувальному акті обвинувачення по всіх епізодах розпливчаті та неконкретизовані "точний час не встановлено", "отримавши за невстановлених обставин інформацію про заможне життя", "невстановлена особа".

Крім того, невідповідність вказаного обвинувального акту вимогам КПК полягає в тому, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 повторно обвинувачуються у злочині, за який вони вже отримали покарання відповідно до вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 16.01.2023 року, а саме у нападі на потерпілу ОСОБА_12 , яка зазначена в якості потерпілої на аркуші №3 обвинувального акту.

Крім того, у клопотані зазначено про необхідність скасування обраного запобіжного заходу відносно обвинувачених у зв"язку з відсутністю будь-яких ризиків, які недоведені прокурором.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_8 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 також повністю підтримала клопотання адвоката ОСОБА_8 .

Крім того, також просить скасувати обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_13 .

Обвинувачений ОСОБА_9 .

Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченим міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання адвокатів про скасування обраного стосовно обвинувачених запобіжного заходу.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Суд вислухавши думку учасників судового засідання, вважає, що відносно обвинувачених слід продовжити на 60 днів строк тримання під вартою, оскільки наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд зазначає, що при вирішені питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою встановлено, що інтереси суспільства, щодо продовження тримання обвинувачених під вартою перевищують інтереси забезпечення права на свободу обвинувачених та існування презумпції невинуватості.

Суд вважає, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а тому вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим на 60 днів.

Суд не знаходить підстав для скасування запобіжного заходу відносно обвинувачених, оскільки суду не було надано будь-яких даних, які б слугувати підставою для цього.

Відтак, вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

На підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає обвинуваченим не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Щодо клопотання адвоката про повернення обвинувального акту прокурору на доопрацювання у зв"язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Прокурор зазначила про те, що клопотання захисту задоволенню не підлягає, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, відповідно обвинувального акту по епізоду щодо потерпілої ОСОБА_12 обвинувачується лише ОСОБА_9 .

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що надісланий до суду обвинувальний акт відносно обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому йому необхідно повернути прокурору, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, зокрема, обвинувачений повинен знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

З обвинувального акту арк.11-13, вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вчинили розбійний напад на ОСОБА_12 , яка відповідно до арк.3 зазначена потерпілою.

Між тим, відповідно до вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 16.01.2023 року обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 по епезоду розбійного нападу відносно ОСОБА_12 уже засуджені.

Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, гарантується ст. 61 Конституції України; цю ж засаду закріплює ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, ч. 3 ст. 2 КК України та ст. 19 КПК України.

Крім того, у обвинувальному акті обвинувачення по всіх епізодах розпливчаті та неконкретизовані "точний час не встановлено", "отримавши за невстановлених обставин інформацію про заможне життя", "невстановлена особа".

Відповідно до ст.291 КП К України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Крім того, в ньому повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення за кожним епізодом обвинувачення та щодо кожного обвинуваченого.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, його роль у вчиненні злочину; вид та розмір матеріальної шкоди спричиненої вчиненням кримінального правопорушення. Зазначені данні повинні бути викладені в формулюванні обвинувачення з іншими кваліфікуючими ознаками вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

У відповідності до кримінально-процесуального законодавства України судовий розгляд справи проводиться у межах висунутого особі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті і законом передбачена можливість прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду справи по суті тільки у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Частиною першою статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Під час судового розгляду справи, згідно ст. 348 КПК України, суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення. Тому не викладення зрозумілого та конкретизованого обвинувачення позбавляє суд можливості виконати вказану норму закону.

Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту, а не результатом дослідження доказів.

Отже, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що такий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення які містяться в даному обвинувальному акті є не зрозумілими та його положення суперечать одне одному.

Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

Відсутність в обвинувальному акті зрозумілого викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Одночасно суд зазначає, що у підготовчому судовому засіданні судом не досліджувались обставини, зокрема чи містять дії обвинувачених ознаки кримінальних правопорушень, оскільки ці обставини підлягають перевірці судом в ході судового розгляду, відповідно до вимог КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

З урахуванням наведеного, обвинувальний акт підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 291, 314, 176 - 178, 183, 197, 199, 369 - 372, 376, 392-395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на два місяці, тобто по 15 год.30 хв. 22 січня 2024 року включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Клопотання адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00000215 від 12.03.2019 року - повернути прокурору першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшому раднику юстиції ОСОБА_14 для приведення обвинувального акту у розумний строк у відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 27 листопада 2023 року.

ССуддя: ОСОБА_1