Справа № 569/5234/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року

Рівненський міський суд в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000117 від 10.01.2022 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою освітою, непрацюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИВ :

08 січня 2022 року близько 04 год 00 хв, ОСОБА_3 перебуваючи поблизу нічного клубу «Папараці», що в м. Рівне по вул. Грушевського, 2а, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, із застосуванням сили, що виразилось у нанесенні потерпілому ОСОБА_6 не менше дев`яти травматичних дій, внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді садна в лобній ділянці голови зліва, осаднення на кінчику язика, крововиливи в обох навколоочних ділянках, на передній поверхні грудної клітки зліва в середніх відділах, на передньо-боковій поверхні грудної клітки зліва в нижніх відділах, на боковій поверхні живота зліва, на передньо-боковій поверхні грудної клітки справа в нижніх відділах, на передній та задній поверхнях мочки лівого вуха, забій м`яких тканин ділянки зовнішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу з наявністю крововиливу, відкрито заволодів гаманцем торгового бренду «COSSET» вартістю 87 грн 20 коп, в якому знаходилась банківська картка АТ КБ «ПриватБанк», чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у вищевказаному розмірі.

Окрім цього, ОСОБА_3 , 08 січня 2022 року в період часу з 08 год 03 хв по 08 год 08 хв, перебуваючи в супермаркеті «АТБ», що за адресою: Рівненська область, Рівненський район, Бурштиновий масив, 45, використовуючи викрадену ним належну ОСОБА_6 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, переконавшись, що на раніше викраденій ним карті АТ КБ «ПриватБанк», яка відкрита на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , наявна система з безконтактною технологією оплати, що забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду, здійснив оплату товару з використанням цієї банківської картки шляхом проведення транзакцій на суму 369 грн 80 коп, та таким чином таємно викрав з рахунку потерпілого грошові кошти, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у вищевказаному розмірі.

Також, він 08 січня 2022 року в період часу з 09 год 51 хв по 09 год 54 хв, перебуваючи в приміщенні аптеки «Подорожник», що по вул. Гагаріна, 67, у місті Рівне, використовуючи викрадену ним належну ОСОБА_6 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, переконавшись, що на раніше викраденій ним карті АТ КБ «ПриватБанк», яка відкрита на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , наявна система з безконтактною технологією оплати, що забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду, здійснив оплату товару з використанням цієї банківської картки шляхом проведення транзакцій на суму 381 грн 93 коп, та таким чином таємно викрав з рахунку потерпілого грошові кошти, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у вищевказаному розмірі.

Окрім цього, ОСОБА_3 , 08 січня 2022 року в період часу з 10 год 04 хв по 10 год 05 хв, перебуваючи в супермаркеті «АТБ», що по вул. Гагаріна, 51, у місті Рівне, використовуючи викрадену ним належну ОСОБА_6 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, переконавшись, що на раніше викраденій ним карті АТ КБ «ПриватБанк», яка відкрита на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , наявна система з безконтактною технологією оплати, що забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду, здійснив оплату товару з використанням цієї банківської картки шляхом проведення транзакцій на суму 467 гривень, та таким чином таємно викрав з рахунку потерпілого грошові кошти, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у вищевказаному розмірі.

Також, він 08 січня 2022 року в період часу з 10 год 22 хв по 10 год 23 хв, перебуваючи в продуктоваому магазині «Копійка», що по вул. Кобзарська (Пухова), 17б, у місті Рівне, використовуючи викрадену ним належну ОСОБА_6 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, переконавшись, що на раніше викраденій ним карті АТ КБ «ПриватБанк», яка відкрита на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , наявна система з безконтактною технологією оплати, що забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду, здійснив оплату товару з використанням цієї банківської картки шляхом проведення транзакцій на суму 406 гривень, та таким чином таємно викрав з рахунку потерпілого грошові кошти, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у вищевказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України - як своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно та своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Крім того суд роз`яснив, що учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які в судовому засіданні не досліджувались, і які ніким не оспорюються.

Так, допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушень визнав повністю, щиро покаявся, кваліфікацію правопорушеннь не оспорював та підтвердив факт, що дійсно 08 січня 2022 року близько 04 год 00 хв, перебуваючи поблизу нічного клубу «Папараці», що в м. Рівне по вул. Грушевського, 2а, наніс потерпілому ОСОБА_6 близько дев`яти ударів, чим завдав йому легкі тілесні ушкодження та відкрито заволодів гаманцем торгового бренду «COSSET» вартістю 87 грн 20 коп, в якому знаходилась банківська картка АТ КБ «ПриватБанк», чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у вищевказаному розмірі.

Окрім цього, 08 січня 2022 року в період часу з 08 год 03 хв по 08 год 08 хв, перебуваючи в супермаркеті «АТБ», що за адресою: Рівненська область, Рівненський район, Бурштиновий масив, 45, використав викрадену належну ОСОБА_6 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», здійснивши оплату товару без вводу PIN-коду на суму 369 грн 80 коп.

Того ж дня в період часу з 09 год 51 хв по 09 год 54 хв, перебуваючи в приміщенні аптеки «Подорожник», що по вул. Гагаріна, 67, у місті Рівне, використовуючи викрадену ним належну потерпілому банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», здійснив оплату товару без вводу PIN-коду на суму 381 грн 93 коп.

Крім того, 08 січня 2022 року в період часу з 10 год 04 хв по 10 год 05 хв, перебуваючи в супермаркеті «АТБ», що по вул. Гагаріна, 51, у місті Рівне, використовуючи викрадену ним належну потерпілому банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», здійснив оплату товару без вводу PIN-коду на суму 467 гривень.

Також, він 08 січня 2022 року в період часу з 10 год 22 хв по 10 год 23 хв, в продуктовому магазині «Копійка», що по вул. Кобзарська (Пухова), 17б, у місті Рівне, використав викрадену ним у потерпілого банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» та здійснив оплату товару без вводу PIN-коду на суму 406 гривень. У результаті чого завдав потерпілому збитків на загальну суму 1711 грн 93 коп. Додатково вказав, що всі збитки повністю відшкодовані потерпілому, а тому просить суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив факт нанесення обвинуваченим йому тілесних ушкоджень та заволодіння його гаманцем 08.01.2022 близько 04 год 00 хв поблизу нічного клубу «Папараці», що в м. Рівне по вул. Грушевського, 2а. Окрім того показав, що обвинувачений 08.01.2022 у період часу з 08 год по 10 год 30 хв здійснював розрахунки викраденою у нього банківською картою «ПриватБанк» у супермаркеті «АТБ», магазині «Копійка» та аптеці «Подорожник» у м. Рівне, чим завдав йому шкоди на загальну суму 1711 грн 93 коп. Додатково вказав, що завдана йому шкода відшкодована, претензій до обвинуваченого не має. Міру покарання просить призначити судом на власний розсуд.

Постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 від 28.01.2022 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження вилучений і оглянутий: диск DWD R з відеозаписом (а.к.п. 89-90).

Постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 від 28.01.2022 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження вилучений і оглянутий: диск DWD R з відеозаписом (а.к.п. 107-108).

Постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 від 28.01.2022 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження вилучений і оглянутий: диск DWD R з відеозаписом (а.к.п. 124-125).

Постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 від 28.01.2022 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження вилучений і оглянутий: диск DWD R з відеозаписом (а.к.п. 141-142).

Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 22 КПК встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 ч. 1 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Таким чином, за результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 мали місце, вони містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, і останній у їх вчиненні винен.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що вказані правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжких та тяжких злочинів.

Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_3 то суд враховує, що він має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неофіційно займається суспільно-корисною працею, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та повне відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючих обставин суд не встановив.

Витрати на залучення експертів становлять 343, 24 гривень.

Цивільний позов не заявлено.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралася.

Щире каяття, це відповідне ставлення винної особи до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, іі осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Каяття є негативно забарвлене почуття, що поєднує в особі співчуття або жаль з приводу свого вчинку і почуття провини за його наслідки.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 протягом судового розгляду щиро розкаявся, повністю відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки. Таким чином, обвинувачений після вчинення кримінального правопорушення повністю виправив наслідки вчинених діяння.

Суд приходить до переконання про дійсне, відверте визнання своєї провини обвинуваченим та щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, оскільки обвинувачений протягом судового розгляду щиро покаявся у вчиненому, висловлював жаль з приводу вчиненого.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2013 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як слідує з п. 3 даної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину його обставини його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчиненого групою осіб і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Статтею 17 Закону України від 23.02.2016 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику суду, як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» п. 38 рішення від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий тягар для особи».

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально - вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування того чи іншого покарання.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, обставини їх вчинення, ненастання тяжких наслідків, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а обтяжуючих обставин не встановлено, то суд прийшов до переконання, що обвинуваченому має бути призначене покарання без ізоляції від суспільства в межах санкції інкримінуємих статтей Кримінального Кодексу України у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком, оскільки саме такий вид покарання є адекватний характеру вчинення обвинуваченим кримінально-караних дій, і буде необхідний й достатній для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Суд також вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості правопорушень, та не буде становити «особистий надмірний тягар для обвинуваченого, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи". За цих же обставин, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Крім того, призначене покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, і воно випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 374, КПК України, ст. 50-52 КК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 починається з часу проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 343 (триста сорок три) гривні 24 копійки.

Речові докази, а саме: 4 (чотири) диски DWD R з відеозаписом - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили, якщо інше не передбачене цим Кодексом після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних чи юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя -