Номер рядка стат. звіту 98
В И Р О К

12 лютого 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Мукачеві кримінальне провадження № 0000955, внесене до ЄРДР 02.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не заміжньої, яка має на утриманні та вихованні двоє малолітніх дітей, працюючої на посаді оброблювача риби ТОВ «Сільпо-Фуд» в м. Мукачеві, раніше судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення прокурора - ОСОБА_4

сторони захисту обвинуваченої - ОСОБА_3

потерпілих: - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

у с т а н о в и в:

В обвинуваченої ОСОБА_3 , у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, з метою власного збагачення та покращення матеріального становища, за рахунок вимушених переселенців, котрі покинули своє місце проживання у результаті проведення бойових дій на їх території, виник умисел на заволодіння їх грошовими коштами, шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 у першій половині дня, 30.09.2022 року, за усною домовленістю, орендувала у громадянина ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_3 , терміном на дві доби за грошові кошти в сумі 1000,00 гривень, після чого, того ж дня, достеменно знаючи, що вказана квартира їй на праві приватної власності не належить та орендована нею лише на дві доби, з метою пошуку клієнтів, розмістила на сайті «ОЛХ» оголошення про здачу в оренду вказаної квартири за грошові кошти в сумі 8500,00 гривень, строком на один місяць.

Надалі, 30 вересня 2022 року, близько 17 год. 00 хв., у АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , попередньо зв`язавшись по мобільному телефоні, із потерпілим ОСОБА_6 щодо оренди ним вказаної квартири, діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою власного збагачення, не отримавши добровільної згоди та не попередивши власника житла - ОСОБА_7 , шляхом обману, виманила у потерпілого ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 8500,00 гривень, які останній перерахував на особистий картковий рахунок ОСОБА_3 в АТ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , чим завдала потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 8500,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.190 КК України, - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

Крім цього, 30 вересня 2022 року, близько 17 год. 30 хв., у АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , попередньо зв`язавшись по мобільному телефоні, із потерпілою ОСОБА_5 щодо оренди останньою квартири АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, потворно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою власного збагачення, не отримавши добровільної згоди та не попередивши власника житла - ОСОБА_7 , шляхом обману виманила у потерпілої ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 4000,00 гривень, які остання перерахувала на особистий картковий рахунок ОСОБА_3 в АТ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 .

Надалі, ОСОБА_3 реалізуючи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 , з метою отримання від ОСОБА_5 другої частини грошових коштів, 01 жовтня 2022 року, близько 11 год. 30 хв., в м. Мукачеві, пл. Миру, поблизу будинку №16, виманила у останньої другу частину грошових коштів в сумі 4000,00 гривень, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 8000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст. 190 КК України, - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України визнала повністю та показала, що будучи матір`ю одиначкою, маючи на утриманні та вихованні двох малолітніх дітей, ніде не працюючи, бо доглядала за дітьми, відчувала брак коштів для забезпечення належного проживання малолітніх дітей. У зв`язку чим, у неї виник умисел та план покращення свого матеріального становища. Так, вона 30.09.2022 року, за усною домовленістю орендувала у ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_3 , терміном на дві доби за грошові кошти в сумі 1000,00 гривень, після чого, того ж дня, достеменно знаючи, що вказана квартира їй на праві приватної власності не належить та орендована нею лише на дві доби, з метою пошуку клієнтів, розмістила на сайті «ОЛХ» оголошення про здачу в оренду вказаної квартири за грошові кошти в сумі 8500,00 гривень, строком на один місяць. Незабаром, їй зателефонував потерпілий ОСОБА_6 та виявив бажання орендувати квартиру, вони домовилися після чого, останній перерахував на її картковий рахунок обумовлену суму 8500,00 гривень. Того ж дня, їй зателефонувала і потерпіла ОСОБА_5 , яка також виявила бажання орендувати квартиру. Вона домовилися, про зустріч. Потерпіла ОСОБА_5 оглянула квартиру і передала їй частину обумовленої суми 4000,00 гривень, а другу частину суми в розмірі 4000,00 гривень, остання передала їй безпосередньо при зустрічі в місті. У такий спосіб, шляхом обману, нею в один день було отримано грошові кошти у потерпілих за оренду квартири, яку вона сама орендувала на два дні. Так сталося, що їй вдалося обдурити їх обох. У вчиненому щиро кається, усвідомлює свою вину, просить суворо її не карати, грошові кошти отримані шляхом обману у потерпілих під приводом здачі в оренду чужої квартири, має бажання повернути, але на даний час не має фінансової можливості.

Потерпілий ОСОБА_6 , у судовому засіданні показав, що є внутрішньо переміщеною особою з м. Запоріжжя. У м. Мукачеві шукав житло. На сайті «ОЛХ» прочитав оголошення про здачу в оренду квартири АДРЕСА_3 . Зателефонував за номером мобільного, зазначеного в оголошенні та домовився про зустріч з жінкою, яка здавала квартиру. Зустрілись біля будинку в якому здавалася квартира з обвинуваченою ОСОБА_9 , він перерахував гроші в сумі 8500,00 гривень на її картковий рахунок, а остання передала йому ключі від квартири і пішла. Він хотів зайти у під`їзд будинку, однак код до дверей не підійшов. Через деякий час, до під`їзду цього будинку підійшла молода пара з дитиною, які у розмові з ним повідомили, що також орендували ту саму квартиру. Піднявшись до квартири, ключі від вхідних дверей не підійшли. Зрозумівши, що їх ошукали, викликали поліцію. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявив. У випадку невідшкодування шкоди ОСОБА_9 у добровільному порядку, заявить позов до ОСОБА_9 у порядку цивільного провадження.

Потерпіла ОСОБА_5 , у судовому засіданні показала, що вона з сім`єю є внутрішньо переміщеними особами з м. Слов`янськ, Донецької області. Її сім`ї терміново потрібно було житло на тривалий час, бо у них маленька дитина, тому побачивши оголошення на сайті «ОЛХ» про здачу в оренду квартири АДРЕСА_3 , зателефонувала за вказаним номером мобільного і домовилася з обвинуваченою ОСОБА_9 про суму оренди 8000,00 гривень. Частину грошових коштів перерахувала ОСОБА_3 безпосередньо при огляді квартири, а другу половину в сумі 4000,00 гривень передала останній у центрі міста Мукачева, а та передала їй ключі від квартири. Прибувши за адресою, де знаходилася орендована нею квартира, побачила чоловіка, тобто потерпілого ОСОБА_6 , який так само сплатив ОСОБА_3 гроші за оренду тієї самої квартири. Зрозумівши, що їх ошукали вона викликала поліцію. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявила, заявить у порядку цивільного провадження у випадку невідшкодування шкоди ОСОБА_9 у добровільному порядку.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, проти чого не заперечували учасники судового розгляду, з`ясувавши при цьому обставини щодо правильного розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченої, потерпілих і дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченої.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, за ч.2 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченій, керуючись законом, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винної.

Так, ОСОБА_3 раніше судима за корисливі злочини, за місцем проживання характеризується позитивно, працює на посаді оброблювача риби ТОВ «Сільпо-Фуд» в м. Мукачеві, не заміжня, має на утриманні та вихованні двоє малолітніх дітей: сина ОСОБА_10 , 2018 р. н. та сина ОСОБА_11 , 2022 р. н., на обліку у центрі зайнятості, як безробітна не значиться, на обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 190 та ч.2 ст.190 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 79 КК України та відповідно до ч.2 ст.79 КК України покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, яке за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , яка сама виховує двох малолітніх дітей, суд враховує правову позицію, викладену у Постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 07.12.2023 у справі №139/244/20 (провадження № 51-2486км23), відповідно до ст. 79 КК спеціальним видом звільнення від відбування покарання є звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років. Закріплення цієї норми в кримінальному законодавстві зумовлено тим, що закон ставить інтереси дитини, її виховання, нормальні умови життя для вагітної жінки вище, ніж негайне виконання покарання, що є проявом гуманізму до засудженої та її дитини. Відповідно до ч. 1 цієї статті таке звільнення від покарання допускається тільки: 1) щодо вагітних жінок або жінок, які мають дітей віком до семи років; 2) при призначенні їм покарання у виді обмеження волі, а також у виді позбавлення волі, крім позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі та особливо тяжкі злочини. Для застосування вказаної норми права законодавець визначив відповідні підстави, перші з яких містяться безпосередньо у ст. 79 КК і стосуються певних ознак особи, а інші є оціночними та стосуються індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження, характеру дій винної особи, її способу життя тощо. Встановлення оціночних підстав є елементом реалізації дискреційних повноважень суду. Оцінюючи наявність підстав для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, ККС виходить з принципу гуманізму з урахуванням національного законодавства та міжнародних договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Міжнародні організації, у тому числі й Європейський Комітет з питань запобігання катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню та покаранню, неодноразово зазначали, що в`язниця, безумовно, не може бути належним середовищем для немовляти чи малої дитини, однак примусове розлучення матерів і малолітніх дітей є вкрай небажаним.

Цивільні позови потерпілими у кримінальному провадженні не заявлені.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись: ст. 368- 374, 376, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень;

- за ч.2 ст 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 79 КК України звільнити засудженену ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосувався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).

Головуючий ОСОБА_1