Номер провадження: 11-кп/813/2518/23
Справа № 495/6680/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 жовтня 2023 року, у кримінальному провадженні №0000086, внесеному до ЄРДР 17.03.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Катав-Іванівськ, Челябінської області, РФ, громадянина України, росіянина, пенсіонера, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.114-2, ч.2 ст. 436-2, ч.1 ст. 161 КК України -

установив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Зазначеним вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.114-2, ч.2 ст. 436-2, ч.1 ст. 161 КК України, та призначено йому покарання за:

- за ч. 2 ст. 114-2 КК України - у виді 5-ти років позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у виді 4-х років позбавлення волі, без конфіскації майна.

- за ч. 1 ст. 161 КК України - у виді 3-х років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна та позбавлення права займати певні посади.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 3 роки.

Міру покарання засудженому ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту оголошення вироку.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 - тримання під вартою скасовано, звільнено його з-під варти негайно у залі суду.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у справі.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, 27 липня 2022 о 19 год. 15 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , використовуючи електронне обладнання комп`ютер (системний блок) «Krauler», зі встановленим програмним забезпеченням з розширенням, що надає змогу замінити ІР-адресу «VPN», підключеного до мережі Інтернет-провайдера і програмне забезпечення, авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» як користувач « ОСОБА_11 » за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив розповсюдження (поширення) шляхом особистого спілкування з користувачем Інтернет-мережі «Одноклассники» « ОСОБА_12 » (проживає на території РФ), інформацію наступного змісту «никто не скажет... В Шабо в школах военные живут..», що стало відповіддю на запитання ОСОБА_13 «Там в Затоке наверное казарм много, раз так часто стреляют туда».

Зазначена інформація, у тому числі з використанням географічних координат, прив`язування до місцевості, тощо у відкритому доступі не поширювалась та не розміщувалась, не є загальнодоступною та підлягає захисту від розповсюдження, а також може бути віднесена до державної таємниці у відповідності до законодавства. Розголошення відомостей противнику може завдати шкоди державній безпеці та обороноздатності нашої Держави.

Крім того, в період часу з 19.06.2022 по 20.09.2022, обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на заперечення тимчасової окупації частин території України та глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, використовуючи електронне обладнання комп`ютер (системний блок) «Krauler», зі встановленим програмним забезпеченням з розширенням, що надає змогу замінити ІР-адресу «VPN», підключеного до мережі Інтернет-провайдера і програмне забезпечення, авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» як користувач « ОСОБА_11 » за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив розповсюдження шляхом лайку (репосту) вільно доступній необмеженому колу користувачів, створеної ним сторінки (аккаунту) публікацій, що є доступними для загального ознайомлення всіх користувачів зазначеної соціальної Інтернет-мережі, які відвідували його сторінку:

- 19.06.2022 з наступним змістом: «звание Героя России присвоено уроженцу Тувы, разведчику, старшому сержанту 55 отдельной мотострелковой бригады Мерген Донгак. Он пробрался в стан врага и ножом зарезал 34 националиста из охраны и освободил пленных Российских солдат: около 60 бойцов из чечни и 40 человек разной национальности. Хотелось отметить, тувинець при проведении этой сложной спасательной операции в тылу врага действовал один!», яка направлена глорифікацію (прославлення) осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, в якій міститься глорифікація особи «Мерген Донгак», який приймав участь у здійсненні збройної агресії Російської Федерації проти України;

- 20.09.2022 з наступним змістом: «Референдумы в ДНР, ЛНР, Херсонской и Запорожской областях, что известно. Депутаты Народных советов ДНР и ЛНР приняли законы о референдуме по вхождению в РФ; Референдумы в ДНР, ЛНР и Херсонской области пройдут 23-27 сентября; Находящиеся за пределами ЛНР жители республики смогут проголосовать на референдуме; попытки помещать референдум о вхождении ДНР в состав России будут расцениваться как уголовное преступление; В Запорожской области все готово для проведения референдума о вхождении в состав России, он может быть проведен в ближайшее время, заявили в ВГА; Сальдо заявил, что после референдума в Херсонской области обратился к Путину, чтобы как можно скорее юридически утвердить итоги волеизъявления; Граждане, уехавшие на территории, подконтрольные Киеву, не смогут проголосовать на референдуме в Херсонской области; Обязательная мобилизация в Херсонской области после референдума проводиться не будет, будет объявлен набор в добровольческие батальоны по желанию; По данным соцопросов, большинство жителей ДНР (91%), ЛНР (90%), Херсонской (80%) и Запорожской (80%) областей хотели бы вхождения в состав РФ » та зображенням і надписом «Референдумы в ДНР, ЛНР, Херсонской и запорожской областях, что известно», на якому зображено білборд, на якому написано « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка направлена на заперечення тимчасової окупації частин територій України, яка направлена на виправдовування, визнання правомірною тимчасову окупацію частини території України, а саме частини Донецької, Луганської, Херсонської та Запорізької областей.

В розділі «Друзі» сторінки (аккаунту) « ОСОБА_14 » за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» наявні 261 друзів, 163 фото, 2428 «заметок» та 64 групи.

Водночас, на сторінці користувача під вказаними публікаціями, яку він поширив 19.06.2022 наявні відомості про багаторазові перегляди, коментарі а саме: 48 334 вподобань, 1512 репостів та 9067 коментарів та, яку він поширив 20.09.2022 наявні відомості про багаторазові перегляди, коментарі а саме 12 675 вподобань, 111 вподобань, 827719 учасників групи (в якій розміщено вказану публікацію), що свідчить про ознайомлення із даними відомостями іншими особами.

Крім того, в період часу з 26.08.2022 по 28.12.2022, обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на розпалювання національної ворожнечі та на приниження національної честі та гідності українського народу, використовуючи електронне обладнання комп`ютер (системний блок) «Krauler» зі встановленим програмним забезпеченням з розширенням, що надає змогу замінити ІР-адресу «VPN», підключеного до мережі Інтернет-провайдера і програмне забезпечення, авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» як користувач « ОСОБА_11 » за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив розповсюдження шляхом лайку (репосту) вільно доступній необмеженому колу користувачів, створеної ним сторінки (аккаунту) публікацій, що є доступними для загального ознайомлення всіх користувачів зазначеної соціальної Інтернет-мережі, які відвідували його сторінку:

- 26.08.2022 з наступним змістом: «Украину надо очистить от идиотов. Геноцид кретинов напрашивается сам собой. Кретинов злобних, закрытых для голоса Логоса, смертельно опасных и… при всем этом неимоверно глупих. Я не верю, что это украинцы. Украинцы прекрасный славянский народ. Это какая-то появившаяся из канализационных люков раса ублюдков»;

- 07.10.2022 з наступним змістом: «Сила в правде!», де зображений президент РБ ОСОБА_15 із надписом: «ЛУКАШЕНКО: ЕСЛИ РАЗВАЛИТСЯ РОССИЯ, ТО НАМ ВСЕМ БУДЕТ ХАНА, РОССИЯ СЕГОДНЯ ЗАЩИТА И ОПОРА ВСЕХ РЕСПУБЛИК БЫВШЕГО СССР, БЛАГОДАРЯ ЯДЕРНОЙ РОССИИ, МЫ, ВСЕ ЕЩЁ ЖИВЫ. ЗАПАД ТОЛЬКО И ЖДЁТ, КОГДА МЫ СГРЫЗЁМ ДРУГ ДРУГА. НАЗЛО ИМ, МЫ ВНОВЬ ДОЛЖНЫ БЫТЬ ЕДИНЫ!»;

- 28.12.2022 з наступним змістом: де на фото військових рф різних часів, у військовій формі з надписом «Каждое столетие мир объединяется против русских чтобы получить от них по морде и успокоиться ещё на сто лет».

Вказані вище публікації містять висловлювання, що, за своїм значенням, спрямовані на розпалення національної ворожнечі, висловлювання, що містять образу почуттів громадян у зв`язку з їх ідеологічними поглядами стосовно відстоювання права України як самостійної, незалежної, суверенної держава, приниження національної честі та гідності.

В розділі «Друзі» сторінки (аккаунту) « ОСОБА_11 » за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» наявні 261 друзів, 163 фото, 2428 «заметок» та 64 групи.

Водночас, на сторінці користувача під вказаним публікаціями, які він поширив в період часу з 26.08.2022 по 28.12.2022 наявні відомості про багаторазові перегляди, коментарі тощо, що свідчить про ознайомлення із даними відомостями іншими особами.

Вимоги апеляційної скарги.

Не оспорюючи вирок районного суду в частині доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що районний суд, ухвалюючи вирок, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначив обвинуваченому покарання, яке не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, через м`якість, та приводить відповідні доводи, а саме:

- рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване;

- судом належним чином не враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кількох злочинів (ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України), серед яких є злочини середньої тяжкості та тяжкий, що вказує на високий рівень суспільної небезпечності обвинуваченого. Так, об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, виступають основи національної безпеки України. У свою чергу, злочини проти основ національної безпеки України є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад;

Враховуючи наведене, прокурор просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 114-2 КК України - 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 161 КК України - 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком 1 рік.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі, водночас, обвинувачений та його захисник заперечували проти її задоволення, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Враховуючи, що висновки суду у вироку стосовно фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, доведеності вини та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у значенні ст. 414 КПК, означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.

Під особою обвинуваченого у контексті ст. 414 КПК розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Разом із тим, процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині.

При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості кримінального правопорушення, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що цих вимог закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримано не було, а доводи прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості, колегія суддів вважає обґрунтованими з огляду на наступне.

Як видно з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України, тобто умисне поширення інформації про розташування Збройних Сил України, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, за можливості їх ідентифікації на місцевості, вчинене в умовах воєнного стану; ч.2 ст. 436-2 КК України, тобто поширення матеріалів, у яких міститься заперечення тимчасової окупації частин території України та глоріфікація осіб, які задіяні в збройній агресії Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році; ч.1 ст. 161 КК України, тобто умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності.

Обираючи вид та розмір покарання, суд першої інстанції врахував суспільну небезпеку та характер вчинених кримінальних правопорушень, тяжкість вчиненого, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, його пенсійний вік, та стан здоров`я. Обставиною, яка пом`якшує відповідальність судом першої інстанції визнано щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд призначив ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та дійшов висновку, що виправлення останнього можливо без ізоляції від суспільства на певний строк, вважаючи, що таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів

У цьому провадженні суд першої інстанції як на підставу застосування ст. 75 КК України послався на те, що обвинувачений є не судимою особою, має постійне місце мешкання, посередньо характеризується, а також тяжкість вчинених кримінальних правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочинів, а саме того, що тяжких наслідків від поширення інформації про розташування Збройних сил України не настало, ці відомості носили загальний характер, не мали конкретизації та з прив`язкою на місцевості та координатами, стороною обвинувачення не доведено факту можливого використання ворожою стороною цієї інформації, були розповсюджені в приватному спілкуванні з сином.

Між тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції не у повній мірі врахував характер та ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які за класифікацією злочинів, передбачених ст.12 КК України, відносяться до нетяжких та тяжкого злочину, один з яких вчинений проти основ національної безпеки України, під час дії воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 , який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, в період воєнного стану в України здійснював виправдовувано збройної агресії, глорифікацію представників збройних формувань Російської Федерації, що свідчить про виражені українофобські налаштування, негативне ставлення до української влади та народу, підтримання російської агресії проти України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене обвинуваченому, із застосуванням положень ст. 75 КК України, не буде справедливим та не відповідатиме його меті - виправленню й попередженню вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Згідно з п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого безпідставно звільнив обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку, колегія суддів убачає підстави для скасування оскаржуваного судового рішення в частині призначеного покарання та ухвалення нового вироку в цій частині.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які є нетяжкими та тяжким проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а також те, що дії обвинуваченого становлять велику суспільну небезпеку, вчинені в умовах воєнного стану на території України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, його пенсійний вік, та стан здоров`я, а також зважує на відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

На переконання колегії суддів визначений судом першої інстанції вид та розмір покарання, як за кожний окремо злочин за ч.2 ст.114-2, ч.2 ст. 436-2, ч.1 ст. 161 КК України, так і за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, без застосування ст. 75 КК України, буде достатнім для досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України, й відповідатиме тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч.2 ст.114-2, ч.2 ст. 436-2, ч.1 ст. 161 КК України, у виді позбавлення волі, з реальним його відбуванням, що відповідатиме тяжкості вчинених злочинів і особі обвинуваченого, та сприятиме його виправленню.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора й скасування вирокув частині призначеного покарання, з ухваленням нового вироку в цій частині, у відповідності з вимогами ст. 420 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,615 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №0000086, внесеному до ЄРДР 17.03.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.114-2, ч.2 ст. 436-2, ч.1 ст. 161 КК України, - скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 114-2 КК України - 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 161 КК України - 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком 1 рік.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 29.05.2023 року по 20.10.2023 року у строк відбуття покарання із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили, а засудженим у цей же строк з дня отримання його копії.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4