БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/2166/22
Провадження №1-кп/497/29/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту)

25.09.23 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Болград Одеської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000231 від 19.04.2022 року відносно обвинувачених

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоноармійське (нині с.Кубей) Болградського району Одеської області, громадянина України, одруженого, утриманців не має, зі слів працює за трудовим договором водієм ТОВ «Турист», не інваліда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 18.08.2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (т.2 а.с.23-27),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Червоноармійське (нині с.Кубей) Болградського району Одеської області, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, не інваліда, який не має постійного місця роботи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 виданого Болградським РС ГУДМС України в Одеській області від 18.11.2014 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 (т.2 а.с.29-31)

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.3 ст.332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2023 року названий обвинувальний акт передано на розгляд судді ОСОБА_1 18.04.2023 року (т.2 а.с.11).

Підготовчі засідання призначалися на: 10:00 годині 03.05.2023 року, на 09:00 годину 02.06.2023 року, на 10:15 годину 12.06.2023 року, на 10:00 годину 28.06.2023 року, на 11:00 годину 14.07.2023 року, на 13:00 годину 17.08.2023 року, на 11:00 годину 06.09.2023 року та 13:00 годину 25.09.2023 року.

З різних поважних причин в підготовчому засіданні оголошувалися перерви за клопотаннями сторін по справі.

Так, в підготовчому засіданні 06.09.2023 року та 25.09.2023 року суд на виконання вимог ст.314, 315 КПК України вирішив питань, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.332 КК України підсудний Болградському районному суду Одеської області та відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, який дійсно відповідає вимогам передбаченим ст.291 КПК України, суд вважає, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні підлягає призначенню до судового розгляду.

При проведенні підготовчих дій підстав, для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ст.314 КПК України не встановлено, перешкоди для призначення справи до судового розгляду відсутні, підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 Кримінального процесуального кодексу України - не має.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 заявлено усне клопотання про залучення органу пробації для складання досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

На думку захисника, кримінальне правопорушення, яке інкримінується його підзахисному невірно кваліфіковано, та згодом може постати питання про перекваліфікацію дій обвинуваченого на інше кримінальне правопорушення, санкція за яким буде більш м`яка, а тому виникне необхідність залучити орган пробації для складання досудової доповіді. Тому не буде зайвим зробити це на стадії підготовчого засідання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав доводи захисника.

Прокурор - заперечував, вважав, що сторона захисту наразі не визначилася зі своєю позицією, оскільки то не погоджується з кваліфікацією діянь, які інкримінуються їх підзахисним, то вважають, що обвинувачених слід виправдати. Тому відсутні підстави для залучення органу пробації.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 , та захисник ОСОБА_7 також наполягав на залученні органу пробації та надання доручення для підготовки досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Заслухавши доводи сторін з приводу заявленого клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Таким чином, досудова доповідь потрібна суду для того, щоб суддя мав можливість винести справедливий вирок, отримавши інформацію не лише про неправомірний вчинок, але й додаткову інформацію про особу, яка підозрюється у його вчиненні, дізнатися про обставини її життя, які могли стати причиною злочину, а також про заходи, які пропонує орган пробації для усунення таких обставин. Досудова доповідь приймається судом до уваги. Важливо звернути увагу, що досудова доповідь не може використовуватися у кримінальному провадженні, як доказ винуватості (або невинуватості) обвинуваченого у вчиненні злочину.

Відповідно до ч.2 ст.314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Суд має розглянути досудову доповідь до завершення судового розгляду для надання можливості реалізувати обвинуваченим права на подання зауважень та уточнень щодо її змісту, а суду поставити укладачеві відповідні запитання.

З огляду на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України, де санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, то в силу вимог ст.314-1 ч.1 КК України - досудова доповідь не складається.

А відтак, клопотання захисників є передчасними, та в їх задоволенні слід відмовити.

Прокурором 03.05.2023 року подано до суду ряд клопотань (т.2 а.с.32-40).

1) Клопотання про судовий виклик в судове засідання свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (т.2 а.с.32).

За вимогами статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Реалізуючи вказаний принцип законодавець зобов`язав суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створювати необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Свідок - це фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань (частина перша статті 65 КПК України.

Одночасно згідно ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Сторони кримінального провадження щодо вказаного клопотання не заперечували.

А відтак, клопотання прокурора слід задовольнити, та під час судового розгляду в даному кримінальному провадженні допитати свідків сторони обвинувачення, дані про яких наведені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, обов`язок забезпечити явку свідків покласти на прокурора.

2) Клопотання про витребування інформації, а саме: витребувати з Державної прикордонної служби України відомості про те, чи перетинали державний кордон України свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 та свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , за період з 19.05.2023 року по день надання відповіді, якщо перетинали, то коли і де, чи поверталися на територію України, із зазначенням пункту пропуску, дати в`їзду і виїзду (т.2 а.с.33-34).

Присутні сторони кримінально провадження заперечували, оскільки клопотання є передчасним, наразі свідки в судове засідання не викликалися, та не має підстав стверджувати, що вони не прибудуть до суду.

Заслухавши доводи присутнього прокурора, та заперечення обвинувачених та їх захисників, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст.23 КПК України саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Водночас, згідно з положеннями ч.6 ст.22, ч.1 ст.321 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. З огляду на необхідність забезпечення реалізації судом обов`язку, передбаченого ч.6 ст.22, ч.1 ст.321 КПК України, законодавець надав суду можливість як з власної ініціативи, так і за клопотанням сторін кримінального провадження приймати рішення про застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, як: судовий виклик (ст. 134 КПК), здійснення приводу обвинуваченого, свідка (ч. 2 ст. 140, ст. 323, ч. 1 ст. 327 КПК), накладення грошового стягнення на обвинуваченого, свідка, потерпілого, цивільного відповідача (ч. 2 ст. 144, ст. 323, ст. 325, ч. 2 ст. 326, ч. 1 ст. 327 КПК).

В підготовчому засіданні відповідно до ст.315 ч.2 п.4 КПК України суд розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту…

Наразі виклик даних свідків ще не здійснювався, докази їх відсутності за вказаними прокурором адресами - відсутні.

Також прокурором не доведено, і не надано доказів того, що ним вживалися заходи шляхом самостійного витребування вказаної інформації з Державної прикордонної служби України, та не отримано відповіді, або отримано негативну відповідь.

З огляду на зазначене відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання прокурора.

3) Клопотання про допит свідка до якого застосовано заходи безпеки у режимі відеоконференції (т.2 а.с.35-40).

В обґрунтування даного клопотання прокурор посилається на те, що під час досудового розслідування стосовно свідка « ОСОБА_8 » застосовано заходи безпеки відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві». Оскільки дана особа є свідком і є особою до якої застосовано заходи безпеки, з метою забезпечення безпеки вказаного свідка необхідно провести його допит на підставі ч.9 ст.352 КПК України з використанням технічних засобів з іншого приміщення, у судовому засіданні перед учасниками процесу під час його допиту у суді в умовах відеоконференції, що унеможливить його ідентифікацію.

Сторони кримінального провадження висказали свою думку з приводу заявленого клопотання, заперечуючи щодо його задоволення.

Детально дослідивши дане клопотання прокурора, заслухавши думку інших учасників кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Дана процесуальна дія «допит свідка до якого застосовано заходи безпеки у режимі відеоконференції» вимагає поєднання одночасно двох принципів кримінального провадження - змагальність сторін (ст. 22 КПК) та дотримання прав учасників кримінального провадження (ст. 2, 8, 11 КПК).

Питання допиту свідка із збереженням у таємниці даних про його особою значною мірою торкається прав обвинуваченого (их), гарантованих пунктом 1 та підпунктом "d" пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - право обвинуваченого допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення (див. рішення ЄСПЛ у справі "Міралішвілі проти Росії", "Ван Мехелен та інші проти Нідерландів" від 23.04.1997 та "Доорсон проти Нідерландів" від 26.03.1996).

Доволі ґрунтовно це питання було проаналізовано в рішенні у справі "Міралішвілі проти Росії" (скарга № 6293/04). За наслідками розгляду ЄСПЛ напрацював такі критерії оцінки рішення національного суду про приховування інформації щодо особи свідка від сторони захисту:

1) чи були причини приховування інформації належними та достатніми (п. 196);

2) чи мали вагоме доказове значення приховані матеріали (п. 199);

3) чи існували вагомі процесуальні гарантії в процедурі прийняття рішення про обмеження доступу до інформації. Зокрема, має значення, чи приймав рішення про обмеження доступу до інформації саме суд та чи мав цей суд доступ до матеріалів, які не підлягають розголошенню, а також чим міг суд дослідити співвідношення (баланс) між інтересами сторони провадження щодо розголошення матеріалів та суспільним інтересом щодо нерозголошення таких даних (п. 197). Також має значення можливість участі обвинуваченого у вирішенні питання про нерозголошення даних (п. 198).

За наслідками розгляду справи, Суд дорікнув національному суду РФ за те, що рішення про обмеження доступу до матеріалів було засновано виключно на типі матеріалів та законодавчих обмеженнях щодо їх розголошення. Водночас національний суд РФ не вдався до спроб проаналізувати наявність балансу між інтересами обвинуваченого та суспільним інтересом щодо нерозголошення таких даних (п. 206 - 209).

Отже, наведені висновки ЄСПЛ повинні спонукати національні суди підходити до розгляду питання про допит свідка із збереженням в таємниці даних про його особу не формально, а змістовно. Суди, розглядаючи відповідне питання, повинні сутністно з`ясувати наявність причин для приховування даних про свідка. Необхідно також оцінити, чи є такі причини достатніми аби вважати, що суспільний інтерес в нерозголошенні даних переважає законні інтереси учасників провадження щодо забезпечення змагальності судового процесу. Обвинуваченому має бути забезпечено реалізацію права брати участь у вирішенні питання про те, чи наявні підстави для нерозголошення даних про свідка.

Процесуальний порядок допиту свідка в режимі відеоконференції як особи, якій забезпечується захист, на стадії судового розгляду кримінального провадження регулюється ч. 8 ст. 336, а також ч. 9 ст. 352 КПК. Ці норми співвідносяться як загальна та спеціальна. Перша визначає загальні підстави проведення процесуальних дій в режимі відеоконференції щодо учасника кримінального провадження, якому забезпечується захист, а друга - особливості допиту саме свідка як особи, який потребує забезпечення безпеки.

Слід дійти висновку, що із заходами забезпечення безпеки можливо допитати не будь-яку особу (навіть за умови, якщо вона вважає, що може перебувати в небезпеці через свої показання), а виключно лише ту, якій забезпечується захист згідно Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі також - Закон № 3782-ХІІ).

Наведене тлумачення повністю узгоджується із положеннями ч. 2 ст. 16 Закону № 3782-ХІІ, яка передбачає проведення допиту учасника кримінального провадження з використанням відеоконференції у спосіб, що унеможливлює ідентифікацію особи. Унормування такої процесуальної дії саме у розділі «Заходи забезпечення безпеки» вказаного Закону додатково утверджує у висновку, що обов`язковим є набуття статусу особи, щодо якої забезпечується безпека.

Слід акцентувати увагу, що виходячи зі змісту ч. 9 ст. 352 КПК проведення допиту свідка дистанційно дозволяється саме у випадку вжиття щодо такої особи заходів безпеки згідно Закону № 3782-ХІІ.

При цьому, необхідно брати до уваги, що Закон визначає обов`язкові підстави застосування заходів безпеки - це дані, що свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну особи (ст. 20 Закону № 3782-ХІІ).

Вказівка саме на реальну загрозу (ст. 20 Закону 3782-ХІІ) та посилання на можливість проведення допиту «залегендованого» свідка тільки у виключних випадках (ч. 9 ст. 352 КПК) зобов`язує суд перевірити не лише наявність формального статусу особи, щодо якої вжито заходи забезпечення безпеки. Це зобов`язує суд дослідити дані, які свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну свідка.

Встановлюється й процесуальна форма прийняття рішення про застосування заходів безпеки - вмотивована постанова (ухвала), яка приймається органом, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею, судом (ст. 22 Закону).

Дослідження постанови про застосування заходів безпеки є не лише можливим, але й є необхідним для прийняття законного рішення. Це зумовлено тим, що листи органу досудового розслідування, як й інші подібні документи, як правило не містять фактичних даних, що свідчать про наявність реальної небезпеки щодо свідка.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про допит свідка до якого застосовано заходи безпеки у режимі відео-конференції є передчасним, та в його задоволенні слід відмовити.

25.09.2023 року захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 через канцелярію суду було подано дві скарги (т.2 а.с.155-165, 166-173) та два клопотання (т.2 а.с.174-178, 179-180), а саме:

1) Скарга на постанову про доручення проведення досудового розслідування від 19.04.2022, на постанову про створення слідчої групи від 19.04.2022 та на постанову про створення слідчої групи від 23.05.2022, згідно якої захисник просить постанову начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_12 про доручення проведення досудового розслідування від 19.04.2022, постанову заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_13 про створення слідчої групи від 19.04.2022, та постанову начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_12 про створення слідчої групи від 23.05.2022 (т.2 а.с.155-165).

В обґрунтування скарги, захисник зазначає, що з матеріалів досудового розслідування стало відомо про те, що 19.04.2022 начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_12 прийнято постанову про доручення проведення досудового розслідування.

Відповідно до вказаної постанови зазначено, що саме Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, водночас така постанова прийнята не керівником органу досудового розслідування (яким відповідно є начальник Слідчого управління), а начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_12 , хоча й злочин, передбачений як частиною 2, так і частиною 3 статті 332 КК України, не є особливо тяжким злочином.

У постанові, з поки що незрозумілих та невідомих захисту причин, наведено посилання на пункт 2 (а не на пункт 1) частини 2 статті 39 КПК України.

Згідно з наведеною постановою, проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено старшому слідчому ОСОБА_14 та слідчому ОСОБА_15 .

Більше того, з матеріалів досудового розслідування захиснику також стало відомо про те, що в той же день (19.04.2022) заступником начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_16 прийнято постанову про створення слідчої групи.

Виходячи з тих же самих фактичних обставин (Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні), натомість керуючись ч. 1 ст. 39 КПК України, заступник начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_17 призначила слідчу групу з числа працівників ГУНП в Одеській області у наступному складі:

старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 ,

слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_18 .

Окрім цього, захисник звернув увагу, що 23.05.2022 начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_12 прийнято нову постанову про створення слідчої групи, до складу якої увійшли слідчі відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 .

Захисник посилається на вимоги ст.ст.38, 39 КПК України та Наказ № 570 від 06.07.2017 Міністерства внутрішніх справ України «Про організацію діяльності слідчих підрозділів Національної поліції України», яким затверджено Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, Постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.10.2021 у справі № 724/86/20.

Повноваження на призначення слідчого в кримінальному провадженні, належать начальнику слідчого управління не лише відповідно до положень ст. 39 КПК, а й відповідно до норми пп. 6 пункту 3 розділу V Положення, в якому вказано, що саме начальник слідчого управління визначає слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а в разі здійснення досудового розслідування слідчою групою визначає старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих з числа працівників підпорядкованих слідчих відділів, відділень органів Національної поліції України, а також слідчого управління.

Виходячи з ч. 1 ст. 214 та зі змісту ч. 1 і ч. 2 ст. 39 КПК, опісля внесення відомостей до ЄРДР, лише керівник органу досудового розслідування може мати доступ до матеріалів кримінального провадження та відповідний слідчий, але ніхто інший.

Те ж саме підтверджується за наслідками аналізу розділу VI Положення.

Окрім цього захисник ОСОБА_5 зазначає, що є незрозумілим - з яких саме причин рапорт від 19.04.2022 оперативного співробітника був направлений не на адресу Слідчого управління, а на адресу начальника його окремого відділу, що само по собі зумовлює існування обґрунтованих сумнівів в неупередженості слідства по цьому кримінальному провадженню.

Оскільки органом досудового розслідування є Слідче управління, то начальник його окремого відділу, який відповідно не є начальником СУ та не є керівником органу досудового розслідування, не може вважатися уповноваженою особою на прийняття постанов про створення слідчої групи.

Такою особою також не може бути заступник начальника відповідного відділу.

Наведені обставини свідчать про те, що начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 і заступником начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_22 були прийняті незаконні постанови від 19.04.2022 і від 23.05.2022, з очевидним перевищенням їх повноважень.

З цих підстав, захисник стверджує, що такі постанови підлягають скасуванню як протиправні, винесені відповідними особами без повноважень, наданих їм КПК та з істотним порушенням ст. ст. 38-39 КПК.

2) Скарга на постанову про створення слідчої групи від 26.04.2022 та на постанову про створення слідчої групи від 19.05.2022, згідно якої захисник просить скасувати постанови заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_13 про створення слідчої групи від 26.04.2022 та про створення слідчої групи від 19.05.2022 (т.2 а.с.166-173).

В обґрунтування цієї скарги, захисник посилається на аналогічні доводи, як і в попередній скарзі, керуючись положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

По твердженню захисника, заступником начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_16 були прийняті незаконні постанови від 26.04.2022 і від 19.05.2022, з очевидним перевищенням її повноважень.

Зазначені постанови підлягають скасуванню як такі, що винесені без повноважень, наданих КПК, та з істотним порушенням ст. ст. 38-39 КПК.

Захисник ОСОБА_5 підтримав дані скарги, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в скаргах.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав доводи свого захисника.

Прокурор - заперечував, стверджуючи, що постанови є законними, постановленими уповноваженими особами, а скарги захисника - задоволенню не підлягають.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи захисника ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_7 надав пояснення по обставинам, наведених захисником ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення сторін по справі з приводу обставин, викладених захисником в скаргах, думку прокурора, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вимогами ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 303 КПК України містить передбачений вичерпаний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування,

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, скориставшись правом наданим законом сторона захисту подала дані скарги на стадії підготовчого провадження в суді.

Доводи і обставини, які викладені захисником в поданих скаргах заслуговують на увагу, однак можуть бути перевірені лише на стадії судового розгляду під час дослідження судом письмових доказів як сторони обвинувачення так і сторони захисту, та їм має бути надана відповідна правова оцінка.

Разом з цим, на стадії підготовчого провадження суд не досліджує докази сторін в даному кримінальному провадженні.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне прийняти, долучити скарги до матеріалів кримінального провадження, надати оцінку доводам за цими скаргами та прийняти по ним рішення після під час дослідження відповідних письмових доказів, наданих сторонами по даному кримінальному провадженню.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ (т.2 а.с.174-178).

В обґрунтування клопотання захисник стверджує, що з матеріалів досудового розслідування стало відомо про те, що 19.04.2022 начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_12 прийнято постанову про доручення проведення досудового розслідування.

Відповідно до вказаної постанови зазначено, що саме Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, водночас така постанова прийнята не керівником органу досудового розслідування (яким відповідно є начальник Слідчого управління), а начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_12 , хоча й злочин, передбачений як частиною 2, так і частиною 3 статті 332 КК України, не є особливо тяжким злочином.

Згідно з наведеною постановою, проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено старшому слідчому ОСОБА_14 та слідчому ОСОБА_15 .

Водночас, з матеріалів досудового розслідування також стало відомо про те, що в той же день (19.04.2022) заступником начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_16 прийнято постанову про створення слідчої групи.

Виходячи з тих же самих фактичних обставин (Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні), керуючись ч. 1 ст. 39 КПК України, заступник начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_17 в той же день призначила іншу слідчу групу з числа працівників ГУНП в Одеській області у наступному складі:

старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 ,

слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_18 .

Таким чином, є очевидно незрозумілим - яка з наведених постанов була умовно «першою», а яка - умовно «другою», та які ж тоді власне слідчі були в подальшому уповноваженими на проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

А відтак, на думку захисника згідно приписів КПК України відповідне прохання сторони захисту про збирання доказів (інформації), а саме: про надання доступу до електронної інформаційної системи, яка перебуває у володінні Офісу Генерального прокурора, тобто до Єдиного реєстру досудових розслідувань, шляхом зняття копії інформації, що міститься у такій системі з певними відомостями, має оформлюватися у вигляді клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ, та доводитися відповідно до вимог, що висуваються до цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Потреба в наданні тимчасового доступу до повних відомостей ЄРДР по даному кримінальному провадженню № 0000231 зводиться до необхідності встановлення - яка з постанов, винесених в один день (19.04.2022), була умовно «першою», а яка «другою» - та (відповідно) залишилася чинною під час подальшого здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Крім того, захисник вважає, що з урахуванням того, що в один день фактично було утворено дві різні слідчі групи, бажає знати та має законне бажання перевірити - хто з цих, загалом трьох слідчих, працював з ЄРДР у подальшому (після 19.04.2022) та чи не мало місце вчинення дій одразу трьома слідчими за двома різними постановами про створення слідчих груп, що в принципі не передбачено КПК.

Захисник ОСОБА_5 підтримав, подане ним клопотання, наполягав на його задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав доводи захисника.

Прокурор - не заперечував, при цьому пояснив, що дане клопотання по суті торкається попередніх двох скарги захисника, та спрямоване на затягування розгляду справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_7 надав пояснення з цих підстав.

Заслухавши обґрунтування та доводи ініціатора цього клопотання, яке підтримане його підзахисним, думку інших учасників підготовчого засідання, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до підпункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх, здійснити їх виїмку (ст. 159 КПК України).

Сторони кримінального провадження мають право звернутися до … суду під час судового провадження … із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів (ч.1 ст.160 КПК України).

Відповідно до п.19 ч.1 ст.3 КПК України стороною кримінального провадження з боку захисту є, зокрема, підозрюваний, обвинувачений і його захисники.

Відповідно до ст. 45 КПК України у кримінальному провадженні захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного (обвинуваченого). Здійснюючи захист обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 є суб`єктом, який має право подавати клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у встановленому КПК України порядку.

Забезпечуючи підозрюваному право на захист (ст.20 КПК України) та з огляду на принцип змагальності (ст.22 КПК України), сторона захисту має рівні права зі стороною обвинувачення в питанні збирання доказів, подання клопотань, а також в реалізації процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, в свою чергу, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до підпункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Разом з тим, у ч. 5, 6 ст. 163 КПК України зазначено, що … суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

-перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

-самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

-не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Зі змісту клопотання та доданих до клопотання матеріалів вбачається, що речі і документи, доступ до яких просить надати захисник ОСОБА_5 можуть містити відомості, які мають значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, зокрема щодо належності або неналежності процесуальних документів, складених стороною обвинувачення, та їх відображення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Положення про Порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджено Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139) дозволяє реєстраторам оновлювати дані, внесені до Реєстру, проте суд погоджується, що для забезпечення принципу змагальності, стороні захисту необхідні відомості про те, що стало підставою для редагування відомостей реєстру, тобто щодо дати та часу внесених процесуальних рішень до реєстру.

Статтею 20 КПК України забезпечується право на захист, яке полягає у наданні обвинуваченому зокрема, права збирати і подавати докази, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Згідно зі ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у встановленому законом порядку. При чому сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів

КПК України надає стороні захисту рівні права із стороною обвинувачення у збиранні доказів та доведенні їх переконливості перед судом. Тому у разі наявності у сторони захисту відомостей, які спростовують покладені в основу обвинувачення обставини або свідчать про недопустимість зібраних обвинуваченням доказів, їй мають бути надані рівні можливості для доведення цих обставин. Невід`ємною складовою такого доведення є збір доказів та застосування для цього відповідних заходів забезпечення кримінального провадження або проведення слідчих дій.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. При чому під час судового розгляду сторона захисту має право ставити питання про недопустимість доказів. Право на захист у сукупності із засадою змагальності сторін, інститутом доказування в цілому і можливості захисту щодо виключення недопустимих доказів зокрема, зумовлюють можливість отримання стороною захисту доступу до всіх матеріалів досудового розслідування, в тому числі тих, які обвинувачення не планує використовувати під час судового розгляду.

Суд вважає, що дані з ЄРДР щодо кримінального провадження, в якому здійснюється притягнення особи до кримінальної відповідальності, за певних обставин можуть мати значення для доведення або спростування обставин, і використовуватися стороною захисту для оцінки правомірності вчинення тих чи інших процесуальних дій (особливо зважаючи на те, що відомості ЄРДР мають похідний характер від прийнятих процесуальних рішень).

Розділом ІІІ «Доступ до відомостей, внесених до Реєстру» Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачений лише для держателя, прокурорів, слідчих, детективів та інших уповноважені користувачів. Положення не надає прав безпосереднього доступу до відомостей, внесених до Реєстру, стороні захисту.

На думку суду, обґрунтованими є доводи ініціатора клопотання про те, що він позбавлений можливості отримати доступ до вказаних у клопотанні речей і документів іншим способом.

А відтак, суд переконаний, що зазначені у клопотанні документи перебувають у володінні Офісу Генерального Прокурора, оскільки відповідно до Положення, з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», саме цей орган є Держателем Реєстру.

Втручання у права і свободи особи шляхом тимчасового доступу не має ознак порушення прав особи, адже потреби судового розгляду на даному етапі виправдовують такий ступінь втручання.

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні їх стороні кримінального провадження (ч. 1 ст. 159 КПК України).

Відтак право тимчасового доступу до визначених захисником у клопотанні документів надається судом виключно адвокату ОСОБА_5 - захиснику обвинуваченого ОСОБА_4 .

Метою реалізації завдань кримінального провадження, визначених в ст.2 КПК України та забезпечення принципу змагальності сторін, визначеного в ст.22 КПК України, подане захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 клопотання містить достатньо даних, які підтверджують підстави для надання тимчасового доступу до речей і документів, а тому з урахуванням зазначеного вище, дане клопотання підлягає задоволенню.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про виклик і допит свідків (т.2 а.с.179-180).

В обґрунтування клопотання захисник вказує на те, що з огляду на зміст обставин, що підлягають доказуванню під час досліджуваного кримінального провадження, з метою доведення невинуватості ОСОБА_4 , є необхідність у виклику та допиту свідків сторони захисту згідно наведеного переліку.

Так, в клопотанні наведено перелік свідків, в тому числі свідки, які заявлені для виклику сторону обвинувачення, крім цього захисник усно заявив клопотання про необхідність виклику і допиту свідка: ОСОБА_23 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Сторона захисту також повідомила про те, що існують відомості щодо інших свідків, на яких можуть вказати вище перелічені особи, та питання про допит таких інших свідків доцільно вирішити після допиту визначеного кола осіб, що безпосередньо належить до процесу доказування на стадії судового розгляду. Крім того, те ж саме стосується питання проведення одночасних допитів.

Захисник ОСОБА_5 підтримав дане клопотання, наполягав на його задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав доводи свого захисника.

Прокурор - не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 ..

Захисник ОСОБА_7 зазначив, що це узгоджена позиція захисників, а також просив викликати і допитати свідка: ОСОБА_24 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, заслухавши думку учасників процесу з приводу заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 42 КПК України обвинувачений має право: брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;

Свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань (ст.65 КПК України).

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження (ч.1 ст.95 КПК України).

Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 5 ст. 95 КПК України).

Згідно висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 07.07.2020 року у справі №632/313/16-к (провадження № 51-2113км19), здійснення судом допиту свідків, витребування документів та проведення процесуальних дій на підставі клопотання сторони захисту не є порушенням принципу диспозитивності у кримінальному провадженні, а отримані у такий спосіб докази є допустимими.

На переконання суду, допит свідків захисту дозволить повно та всебічно здійснити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, а вже оцінку цих показів буде надано судом в нарадчій кімнаті.

Частина 2 ст.327 Кримінального процесуального кодексу визначає, що прибуття в суд перекладача (за винятком залучення його судом), свідка, спеціаліста або експерта забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

З метою повного та всебічного розгляду справи, а також дотримання прав обвинувачених, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 , про задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 про виклик в судове засідання для допиту свідків, перелік яких наведено в клопотаннях, про які заявлено в підготовчому засіданні.

В задоволенні клопотання в частині виклику свідків, які також є свідками обвинувачення - відмовити.

Обов`язок забезпечити явку заявлених свідків сторони захисту, покласти на захисників обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 висказав заперечення щодо усіх ухвал слідчих суддів, які були постановлені під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, в тому числі 20.04.2022 року Одеським апеляційним судом, про які він має намір вести мову під час судового розгляду.

Питання запобіжних заходів відносно обвинувачених було вирішено судом в підготовчому засіданні 06.09.2023 року, під час проведення якого суд розглянув клопотання прокурора та ухвалою від 06.09.2023 року (т.2 а.с.148-152) їх задовольнив

Продовжено строк дії обов`язків визначених при застосуванні:

- 10.03.2023 року запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які з часом були дещо змінені,

-14.07.2023 року запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

строком на 60 днів до 04.11.2023 року включно, а саме:

1) прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом на обвинувачених визначено до 04.11.2023 року включно (т.2 а.с.148-152).

Інших заяв та клопотань до суду не надходило.

Судовий розгляд підлягає проведенню у відкритому судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 35, 131-132, 159, 160, 163, 303, 314-315, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на 05.10.2023 року о 09:00 годині у відкритому судовому засіданні в приміщенні Болградського районного суду Одеської області за адресою: вул.25 Серпня, №192, м. Болград, Одеська область, за участю прокурора Болградської окружної прокуратури.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні із викликом учасників судового провадження.

В судове засідання викликати:

- прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 : вул.Варненська, № 19, м. Болград, Одеська область;

- обвинуваченого ОСОБА_6 : АДРЕСА_5 ;

- захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , тел.: НОМЕР_5 , Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- обвинуваченого ОСОБА_4 : АДРЕСА_6 ;

- захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 : вул.Пушкінська, буд.48, оф.7/3, м.Одеса, 65048; вул.Фонтанська дорога, буд.23/1, каб.8, м.Одеса, Одеський район, Одеська область, 65009, Email: ІНФОРМАЦІЯ_6 , НОМЕР_6 .

Клопотання прокурора про виклик в судове засідання свідків обвинувачення - задовольнити.

Під час судового розгляду, згідно визначеного порядку дослідження доказів, здійснити виклик в судове засідання свідків обвинувачення:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 : АДРЕСА_7 ;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : АДРЕСА_4 , тел: НОМЕР_7 ;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 : АДРЕСА_8 , тел: НОМЕР_8 ;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : АДРЕСА_4 , тел: НОМЕР_9 ;

- ОСОБА_8 .

Обов`язок забезпечити явку свідків обвинувачення покласти на прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 ..

В задоволенні клопотання прокурора про витребування інформації з Державної прикордонної служби України про перетин державного кордону України свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_11 - відмовити.

В задоволенні клопотання прокурора про допит свідка ОСОБА_8 до якого застосовано заходи безпеки у режимі відеоконференції - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про виклик і допит свідків захисту - задовольнити частково.

Під час судового розгляду, згідно визначеного порядку дослідження доказів, здійснити виклик в судове засідання свідків захисту:

-старшу оперуповноважену ВОР Одеського управління ДВБ НП України капітана поліції ОСОБА_25 , службова адреса: м. Одеса, вул. Буніна, 37;

-старшу слідчу відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 , службова адреса: м. Одеса, проспект Шевченка, буд. 8 Г;

- ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса місця проживання: АДРЕСА_9 ;

- ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса місця проживання: АДРЕСА_10 ;

- ОСОБА_23 : АДРЕСА_2 .

Обов`язок забезпечити явку заявлених згідно списку свідків, покласти на захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 .

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_28 - адвоката ОСОБА_7 про виклик і допит свідків захисту - задовольнити.

Під час судового розгляду, згідно визначеного порядку дослідження доказів, здійснити виклик в судове засідання свідка захисту:

- ОСОБА_24 : АДРЕСА_1 .

Забезпечення явки свідка до суду покласти на сторону захисту.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей і документів - задовольнити.

Зобов`язати Офіс Генерального прокурора: вул. Різницька, буд.13/15, м.Київ, 01011, Email: , як власника Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, надати захиснику обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 , тимчасовий доступ до електронної інформаційної системи, яка перебуває у володінні Офісу Генерального прокурора, що розташований за адресою: 01011, м. Київ, вулиця Різницька, 13/15, а саме до Єдиного реєстру досудових розслідувань, шляхом зняття копії інформації, що міститься у такій системі, а саме: копії інформації у вигляді всіх карток про рух кримінального провадження №0000231 від 19.04.2022 у паперовому вигляді, з правом адвоката ОСОБА_5 на вилучення зазначеної копії інформації у паперовому вигляді у вигляді вилучення відповідних засвідчених роздруківок всіх карток про рух кримінального провадження №0000231 від 19.04.2022.

Строк дії ухвали в цій частині визначити 2 (два) місяці з дня її постановлення.

В задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_29 про залучення органу пробації та зобов`язання скласти досудову доповідь відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - відмовити.

Скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 від 25.09.2023 року:

1) на постанову про доручення проведення досудового розслідування від 19.04.2022, на постанову про створення слідчої групи від 19.04.2022 та на постанову про створення слідчої групи від 23.05.2022,

2) на постанову про створення слідчої групи від 26.04.2022 та на постанову про створення слідчої групи від 19.05.2022 - прийняти, долучити їх до матеріалів кримінального провадження, надати оцінку доводам за цими скаргами та прийняти по ним рішення після під час дослідження відповідних письмових доказів, наданих сторонами по даному кримінальному провадженню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст даного судового рішення складено і проголошено 28.03.2023 року о 08:30 годині.

Суддя: ОСОБА_1