Справа № 308/6380/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_6 про відвід старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 04.04.2023, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

в с т а н о в и в:

на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла вищевказана заява про відвід слідчому у кримінальному провадженні.

Заява обґрунтована тим, що з 29.06.2023 після повідомлення про підозру ОСОБА_4 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_7 не здійснено жодної слідчої (розшукової) дії, що, як вважає захисник, свідчить про односторонній характер досудового розслідування. Зокрема, ОСОБА_4 не допитано в якості підозрюваного протягом майже трьох місяців, що, на переконання захисника, є свідченням упередженості органу досудового розслідування.

Крім того, старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області 15.08.2023 було скеровано письмовий запит до КНП «Ужгородська міська поліклініка» Ужгородської міської ради про надання йому інформації стосовно перебуванні на лікуванні в їх медичному закладі, де йому було надано письмову відповідь, в якій було зазначено про стан здоров`я ОСОБА_4 який унеможливлює обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд із цим, старший слідчий в ОВС СУ ГУНГІ в Закарпатській області ОСОБА_7 15.08.2023 направив письмовий запит до КНП «Ужгородська міська поліклініка» Ужгородської міської ради про надання інформації стосовно перебуванні на лікуванні в їх медичному закладі, за наслідками чого йому було надано письмову відповідь про стан здоров`я підозрюваного та про неможливість застосування до ОСОБА_4 найбільш обтяжливого запобіжного заходу. Між тим, старший слідчий таку довідку до суду не надав.

У судовому засіданні прокурор проти заявленого слідчому відводу заперечив, просив заяву захисника залишити без задоволення.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник заяву про відвід слідчому підтримали, просили слідчого суддю подану заяву задовольнити повністю.

У судове засідання старший слідчий ОСОБА_7 не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, правом на подання пояснень з приводу заявленого йому відводу не скористався.

Заслухавши пояснення учасників процесу, а також дослідивши доводи поданої заяви про відвід, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, зважаючи на таке.

Із фактичних обставин вбачається, що ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

29.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Виходячи з наявності підстав для відводу старшого слідчого, сторона захисту звернулася до слідчого судді з відповідною заявою.

Відповідно до ст. 77 КПК України, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Таким чином, процесуальний закон встановлює чіткий перелік підстав, за наявності яких слідчий підлягає відводу.

Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, для відводу слідчого необхідно обґрунтувати наявність обставин зазначених у ст. 77 КПК України, навести відповідні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як зазначав ЄСПЛ у справі «Тимошенко проти України», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Частиною 1 ст. 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Системний аналіз цитованого законодавства дозволяє стверджувати про те, що сама по собі незгода з процесуальними діями та рішеннями слідчого не може бути достатньою підставою для підтвердження існування обставин, що викликали б сумнів в неупередженості останнього. Незгода з процесуальними рішеннями та діями слідчого у кримінальному провадженні може бути підставою для оскарження таких рішень/дій/бездіяльності відповідно до положень КПК України, а не для відводу слідчого.

З урахуванням вищевикладеного слідчий суддя дійшов висновку, що доводи про те, що старший слідчий після повідомлення ОСОБА_4 про підозру жодних слідчих дій не проводив не стосуються обставин, які би могли свідчити про упередженість слідчого чи викликати сумніви в його безсторонності, і як наслідок, не тягнуть за собою усунення слідчого від здійснення досудового розслідування.

За ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Частина 2 ст. 36 КПК України наділяє прокурора повноваженнями погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

З огляду на зазначені положення закону слідчий наділений правом у визначений КПК України спосіб та порядок подавати до слідчого судді клопотання, у яких висловлювати ту правову позицію, яку він вважає за потрібне. Зі свого боку прокурор наділений правом погоджувати відповідні клопотання.

За змістом приписів ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

При цьому перелік у клопотанні певного обсягу доказів, зазначення у клопотанні тих чи інших обставин на обґрунтування своєї правової позиції таким чином, як сторона обвинувачення вважає це за потрібне, є правом слідчого та прокурора, яке закріплене нормами КПК України. Вказані дії не можуть самі по собі вважатися об`єктивними обставинами, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого або прокурора, або свідчать про їх особисту зацікавленість в результатах кримінального провадження.

Натомість означена процесуальна поведінка учасника кримінального провадження кореспондує змісту такої засади кримінального провадження як змагальність.

Беручи до уваги наведене, слідчий суддя відхиляє аргументи захисту про те, що слідчий приховував довідку про стан здоров`я підозрюваного, яка нібито свідчить про неможливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді, аналізовані твердження сторони захисту зводяться до незгоди із обсягом доказів, які сторона обвинувачення вважала за необхідне надати на підтвердження своїх доводів, обґрунтовуючи доцільність застосування запобіжного заходу.

Понад це, в разі незгоди з доводами клопотання сторони обвинувачення захист не був позбавлений права у визначений законом спосіб та порядок подавати до суду заперечення, які спростовують правову позицію слідчого та прокурора.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що заява про відвід слідчого фактично зводиться до незгоди з процесуальною позицією слідчого у кримінальному провадженні. На переконання слідчого судді, за обставин цієї заяви сумніви щодо упередженості слідчого мають суб`єктивний, а не об`єктивний характер

Той факт, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань вважає, що наведені ним обставини є підставою для сумніву в неупередженості слідчого, не свідчить про упередженість та необ`єктивність слідчого і, як наслідок, не тягне за собою усунення його від кримінального провадження.

Беручи до уваги те, що будь-яких відомостей і доказів щодо наявності підстав, передбачених ст. 77 КПК України, які би виключали участь слідчого у цьому кримінальному провадженні, в судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя доходить до висновку про необхідність залишення заяви про відвід без задоволення.

Керуючись ст.ст. 77, 80-81, 372, 392, слідчий судд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 про відвід старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 04.04.2023, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1