Провадження по справі № 1-кс/1522/238/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

18 січня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за 000264 віл 11.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2023 до ВП № І ОРУП № І ГУНП в Одеській області надійшла заява від директора ТОВ Центр «КАТЮША» ОСОБА_6 , про те, шо дирекція ПП «Срібний Дюк» порушуючи вимоги законодавства, а саме: ст. 95 ЗК України. здійснює самовільне зайняття земельної ділянки площею 200 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно даних державного земельного кадастру, належить до категорії земель за основним цільовим призначенням землі природно заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення

Досудовим розслідуванням встановлено, приблизно жовтні листопаді 2022 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановленоу ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на самовільне зайняття земельної ділянки площею 55 мг, шо відноситься до особливо цінних земель земель природного заповідного фонду «Дюківський сад» за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 56, яка належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, шляхом улаштування на ній тимчасової споруди критого металевого каркасу у вигляді літнього майданчику «Дюківська таверна», а також тимчасової стаціонарної споруди закритого типу, для організації господарської діяльності.

05.11.2018 між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та «Срібний Дюк» особі директора ОСОБА_4 укладено договір ТС І262/18 на право тимчасового користування місцем для розміщення тимчасових споруд, а саме: групи пересувних тимчасових літніх майданчиків для здійснення підприсмницької діяльності загальною площею 50,73 м2 за адресою: АДРЕСА_2 .

01.11.2018 за № 01-08/1287 ПП «Срібний Док» Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської рали видано паспорт прив`язки групи тимчасових пересувних літніх майданчиків загальною площею 50,73 кв.м., яким погоджено їх місце розміщення за адресою; АДРЕСА_2 .

Станом на 24.10.2022 строк дії паспорту прив`язки, а також договору №а 01-08/1287 на право розміщення групи пересувних літніх майданчиків, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 закінчився

Відповідно до паспорту прив`язки огородження по периметру групи тимчасових пересувних літніх майданчиків передбачено із збірно розбірних штучних декоративних елементів, без влаштування скління, помосту та капітальної огорожі (стовпів), а також зі збереженням існуючих дерев.

Проте, ОСОБА_4 будучи директором ПП «Срібний Дюк» приблизно у жовтні листопаді 2022 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, достовірно усвідомлюючи той факт, що право розпорядження земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , належить виключно територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, заздалегідь розуміючи, шо у нього відсутній будь які документи, які б посвідчували право власності чи право користування на вказану земельну ділянку- за відсутності діючого договору із уповноваженим органом на право розміщення тимчасової стаціонарної споруди та паспорту прив`язки, діючи умисно, 3 корисливих мотивів, маючи мету на подальше отримання прибутку від здійснення підприємницької діяльності, самовільно зайняв земельну ділянку, що є об`єктом природно - заповідного фонду шляхом улаштування на ній критого стаціонарного металевого каркасу, облаштованого трубами, що встановлений на бетонне покриття, підлога якого по периметру залита бетонним помостом і укладена тротуарною плиткою, на якій розміщуються металеві лавки із столами, опори яких заглиблені у бетон та не мають змоги переміщуватись у просторі, а також встановленням тимчасової стаціонарної споруди закритого типу-

Згідно інформації Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради директор ПП «Срібний Дюк» ОСОБА_4 із заявою щодо продовження строку дії паспорту прив`язки заяви не звертався

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, шо протиправність розміщення споруд- встановлених ПП «Срібний Дюк» в особі ОСОБА_4 підтверджується приписами Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 29.03.2023 № 130384 та №130502 від 07.04.2023 про демонтаж тимчасової пересувної споруди - критого металевого каркасу у виді літнього майданчику та тимчасової стаціонраної споруди закритого типу, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , які продовжують розміщуватися на земельній ділянці парку- пам`ятки садово-паркового мистецтва «Дюківський сад».

До того ж, досудовим розслідуванням встановлено, шо, приписи про демонтаж, які видані ПІ «Срібний Док» п особі ОСОБА_4 не виконані, територія земельної ділянки не звільнена, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки.

У ході досудового розслідування встановлено площа самовільно зайнятої земельної ділянки. на якій ПП «Срібнийї Док» п особі ОСОБА_4 організовано господарську діяльність за алресою: АДРЕСА_2 , становить 55 м2.

Відповідно до рішення Одеської обласної ради від 29.05.2009 року №860 V територія парку «Дюківський сад» входить до переліку державних парків пам`яток садово -паркового мистецтва міського значення і являється територією природно заповідного фонду області.

Разом з тим встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , входить межі парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Дюківський сад», шо є об`єктом природно-заповідного фонду України та належить до особливо цінних земель.

Відповідно до вимог п. 1.4 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одеси затверджених рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013р. №3961-Vl протиправно розміщена ТС тимчасова споруда, яка розміщується без отримання оформленого у встановленому порядку паспорту прив`язки та укладеного договору з уповноваженим органом.

11.01.2024 ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, а саме самовільному зайнятті земельної ділянки, вчинене щодо особливо цінних земель.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років або позбавленням волі на строк до двох років.

Підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині підтверджується комплексом зібраних під час досудового розслідування та долучених до клопотання прокурора доказів (перелік відповідно до клопотання прокурора).

У зв`язку з вищевикладеним орган досудового розслідування звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених в ньому підстав, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на свідків, перешкоджати слідству іншим чином, вчинити нові кримінальні правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»:

- існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення;

- факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність;

- обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні;

- стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

У теперішній час, пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженні та наданими разом з клопотанням доказами, а саме: заявою про вчинення кримніального правопорушення, відповідями геодезиста, поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , поясненнями представника потерпілого ОСОБА_11 , протоколами виїмки документів, протоколом огляду місця події, актами огляду органів виконавчої влади, приписами на демонтаж, а також іншими документами.

Наведені докази у сукупності з іншими документами, що були додані до клопотання формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до злочину, у вчиненні якого він підозрюється органом досудового розслідування.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Отже, слідчий суддя констатує, що матеріали клопотання дозволяють дійти висновку про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України. Це є підставою для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 2 років.

Суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінуються ОСОБА_4 у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Можливість призначення підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його виннм покарання у виді позбавлення волі, свідчить про наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що:

-на цій стадії досудового розслідування не допитані всі особи, яким можуть бути відомі обставини розслідуваного злочину;

-в ході розгляду даного клопотання підозрюваному та його адвокату стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_11 , з яких вони дізнались зміст їх показань та особисті дані, що уможливлює вплив на останніх;

Вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу підозрюваною на учасників цього кримінального провадження.

Інші ризики слідчий суддя до уваги не бере через необґрунтованість в клопотання, відсутності конкретизації прокурором в судовому засіданні.

З`ясування можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

З урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною тяжкого кримінального правопорушення, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є необхідним і що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання здатен запобігти існуючим ризикам.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, вік підозрюваного, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання здатен у повній мірі забезпечити можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та забезпечити досягнення мети кримінального провадження.

Водночас, особисте зобов`язання є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбачених законом, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання належить задовольнити.

Щодо обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, які належить покласти на підозрюваного у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст.196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

У клопотанні порушується питання про покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

2) не відлучатись за межі України без дозволу слідчого, прокурора чи суду

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місце роботи;

З огляду на тяжкість, характер інкримінованого кримінального правопорушення, існуючих ризиків, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги спрокурора про покладення на ОСОБА_4 саме таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Підозра про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, було повідомлено підозрюваному 11.01.2024 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 11.03.2024 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може покласти обов`язки.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 2 місяців в межах строку досудового розслідування, до 10.03.2024 року включно, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

2) не відлучатись за межі України без дозволу слідчого, прокурора чи суду

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місце роботи.

Строк дії ухвали про застосування обов`язків обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 18.01.2024 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати слідчого, прокурора повідомити підозрюваному письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 19.01.2024 року о 10:30 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_12

18.01.2024