Справа № 761/576/24
Провадження № 1-кс/761/1140/2024
У Х В А Л А

Іменем України

10 січня 2024 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківскої окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0005289 від 21.12.2023

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0005289 від 21.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 190КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.12.2023 року, близько 10 год. 33 хв. за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 33/34, в приміщенні кав?ярні "EspressoWindow", ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно, шахрайським шляхом, заволодів грошовими коштами в розмірі 900 гривень.

Допитана в ході досудового розслідування свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомила, що 21.12.2023 близько о 08 год. 00 хв.до приміщення кав`ярні"EspressoWindow", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зайшов невідомий чоловік, який замовив напої, а саме «лавандовий раф» вартістю 65 гривень та капучино вартістю 61 гривня. За напої чоловік, розрахувався купюрою номіналом 1000 гривень, 20 гривень, 5 гривень та 1 гривня, після чого вищезазначена особа отримала решту та покинула приміщення кав`ярні. Однак, через деякий час ОСОБА_5 виявила, що купюра номіналом 1000 гривень є імітованою (сувенірною).

21 грудня 2023 року у період часу з 12 год. 50 хв. по 13 год. 10 хв., слідчим СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено огляд місця події, а саме у приміщенні кав`ярні"EspressoWindow", де на одній з полиць було виявлено купюру номіналом 1000 гривень з надписом «це не гроші», «сувенір» яку було вилучено та поміщено до пакету WAR 1272279.

Зазначені речі, вилучені в ході огляду місця події, були об`єктом кримінально протиправних дій, а тому вважаються речовими доказами у кримінальному провадженні №0005289 від 21.12.2023.

21грудня 2023 року слідчим було винесено постанову про визнання зазначених речей, вилучених в ході огляду місця події, речовими доказами у кримінальному провадженні №0005289 від 21.12.2023.

На підставі вищевикладеного, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, а саме купюру номіналом 1000 гривень з надписом «це не гроші», «сувенір», яку було вилучено 21.12.2023, слідчим СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у

м. Києві ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході огляду місця події, з метою подальшого збереження та не допущеннязнищення, так як вона має суттєве значення по кримінальному провадженню та її визнано речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу.

Враховуючи викладене прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор просив слідчого суддю проводити розгляд клопотання без його участі. Також прокурором у клопотанні не вказано контактних даних власника майна, що унеможливлює виклик останнього в судове засідання. Разом з тим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені законом строки для розгляду даного виду клопотань, слідчий суддя вважає за моживе здійснити його розгляд без прокурора та власника майна, з метою забезпечення збереження майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного у клопотанні прокурора майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході огляду місця події 21.12.2023, а саме: купюру номіналом 1000 гривень з надписом «це не гроші», «сувенір», яку було вилучено та поміщено до пакету WAR 1272279, - заборонивши право на відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1