ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2505/23 Справа № 217/287/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

прокурора: ОСОБА_8 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду у м.Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Авдіївського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого, ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Авдіївського міського суду Донецької області звернувся старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного управління Національної поліції в Донецькій області з клопотанням, яке погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, по кримінальному провадженню №0000565 від 06 жовтня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді слідчого судді Авдіївського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2023 року застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, тобто до 23 грудня 2023 року включно.

Також ухвалено, що підозрюваний ОСОБА_6 підлягає звільненню з під варти після внесення застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 268400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладенні відповідні обов`язки.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить поновити строк на подання апеляційної скарги та оскаржувану ухвалу щодо ОСОБА_6 скасувати, в задоволенні клопотання слідчого відмовити, обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 інший, більш м`який запобіжний захід. В обґрунтування свого клопотання вказує, що суд направив йому на електронну пошту повний текст ухвали 26.10.2023 року.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що вважає ухвалу слідчого судді такою яка винесена незаконно і підлягає скасуванню. Вказує, що всупереч вимог ст. 178 КПК України суд не врахував, що підозрюваний знаходився на лікуванні після дорожньо-транспортної пригоди, був у важкому стані і стан його здоров`я виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, на теперішній час у підозрюваного є невиліковний перелом ребра, не працює колінний суглоб. У підозрюваного переламані руки, ноги, грудна клітина, черепно-мозкова травма. В теперішній час є травматичне зміщення металевої шини, що встановлена в кінцівку, що потребує консультації лікаря з лікарні м. Києва. Також вказує, що ОСОБА_6 є молодшим сержантом розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 тому менш суворий запобіжний захід (наприклад цілодобове знаходження в військовій часині А0536) зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою не відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Заслухавши суддю доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги,колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони.

Колегія суддів приходить до висновку, що зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними, захисник ОСОБА_7 пропустив строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин. Наведені ним доводи підтверджуються матеріалами судового провадження.

При розгляді клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя виконав вимоги ст. 194 КПК і правильно встановив, що підозра у відношенні ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, є обґрунтованою.

13.10.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italyof 11 January 2001, §45).

Колегією суддів перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.2 ст.289 КК України. При цьому встановлено, що клопотання слідчого містить посилання на відповідні матеріали досудового розслідування, копії яких долучені до судового провадження та досліджені колегією суддів. Зазначені матеріали підтверджують обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлене слідчим суддею відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Так, при вирішенні питання про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею в повній мірі враховано суттєві обставини, як підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, за біль тяжке кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Також слідчим суддею в повній мірі враховано наявність ризиків, що ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та покарання, яке передбачено за їх вчинення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурором доведено обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та даного клопотання.

Згідно положень ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання ОСОБА_6 під вартою є не лише очікування суду, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з урахуванням особи підозрюваного, тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, можливої міри покарання, яка йому загрожує та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з реальним позбавленням волі.

Суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги на рішення слідчого судді про застосування строку тримання під вартою не переходить до дослідження доказів по суті, винуватість підозрюваного або оцінка доказів вини або невинуватості підозрюваного у повідомленій йому підозрі чи їх допустимість на цій стадії не може бути встановлена слідчим суддею або судом апеляційної інстанції та вирішується в суді першої інстанції при розгляді по суті пред`явленого обвинувачення, питання яке вирішується, як слідчим суддею так і судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційних скарг є лише наявність обґрунтованих ризиків, відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, діючий КПК України підставами застосування запобіжного заходу визначає наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч . 1 ст. 177 КПК України.

Підстави, які викладені вище, свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника, що підозрюваний знаходився на лікуванні після дорожньо-транспортної пригоди, був у важкому стані і стан його здоров`я виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними, оскільки стороною захисту не надано доказів того, що підозрюваний не може утримуватись під вартою через його стан здоров`я, а надані захисником медичні документи підозрюваного не свідчать про неможливість лікування під час тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в слідчому ізоляторі організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Положеннями наказу Міністерства юстиції України №460/5 від 18.03.2013 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №239/5/104 від 10.02.2012 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить до переконання, що стороною захисту не доведено не можливість консультації підозрюваного з лікарем з лікарні м. Києва, або іншим медичним фахівцем в умовах гауптвахти.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_6 є молодшим сержантом розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 тому менш суворий запобіжний захід, цілодобове знаходження в військовій часині А0536, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, є неспроможними. Колегія суддів, зазначає, що ОСОБА_6 був молодшим сержантом розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 і під час вчинення кримінальних правопорушень, та це не було для нього стримуючим фактором. Щодо можливості підозрюваного цілодобового знаходження в військовій часині А0536, то цей довід не спростовує та не зменшує наявні ризики, які зазначені у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наведені вище підстави не переважають над тяжкістю повідомленою ОСОБА_6 підозри та очікуванні суспільства та інших військовослужбовців у військовій частині у застосуванні заходів впливу державними органами у передбаченому законом порядку.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що застосування більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому обраний запобіжний захід є обґрунтованим, що враховано слідчим суддею.

Таке обмеження права ОСОБА_6 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Проте колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.2 ст.289 КК України 13.10.2023 року.

Строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 слідчим суддею визначено до 23.12.2023 року, в той час, коли даний термін перевищує строк досудового розслідування. Тобто слідчим суддею, в цій частині, допущено порушення вимог Закону, оскільки у своєму рішенні він вийшов за межі визначеного строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , в частині скасування ухвали слідчого судді від 25 жовтня 2023 року та необхідністю постановити апеляційною інстанцією нової, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою задовольнити частково. При цьому строк тримання під вартою слід застосувати до 11 грудня 2023 року включно.

Відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Колегія суддів враховує обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, та вважає за необхідне визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, і який буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного, та зумовлений ступенем довіри до нього та при цьому перспектива втрати внесеної застави, буде для підозрюваного стримуючим фактором.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу захисника, скасувати ухвалу слідчого судді Авдіївського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2023 року та постановити нову ухвалу про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 194, 309, 405, 407КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Авдіївського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Авдіївського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, скасувати.

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_9 по кримінальному провадженню № 0000565 від 06 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 28 днів до 11 грудня 2023 року, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одночасно обрати ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 268 400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень.

Застава у разі її внесення, підлягає внесенню за наступними реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 42270629

Банк отримувача - ДКСУ м.Київ

Код банку отримувача (МФО) - 820172

Рахунок отримувача- UA1086699

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю;

не відлучатися із свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування;

не спілкуватися зі іншими підозрюваними у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та свідками за даним кримінальним провадженням;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_9 та процесуальних прокурорів.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною, та набирає законної сили після її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді