Справа №613/1439/23 Провадження № 1-кп/613/152/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2023 року м.Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Богодухові клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000474 від 22.07.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропавлівка Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, розлученого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22.12.2000 Охтирським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 81 КК України до покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 рік 6 місяців;

14.09.2001 Охтирським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

24.11.2004 Охтирським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці;

14.11.2008 Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки;

04.06.2009 Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

23.10.2013 Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

04.12.2013 Охтирським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

22.08.2017 Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненого з Харківської виправної колонії (№43) 16.07.2020 після відбуття строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ст.395, ч.1 ст.263 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, обґрунтоване наявністю ризиків, визначених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та посиланням на недостатність більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. На думку прокурора, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та суду існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ст.395, ч.1 ст.263 КК України КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, відповідно положень до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, крім того обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, відсутня реєстрація місця мешкання, відсутні будь-які соціальні зв`язки за місцем фактичного перебування, є особою, яка неодноразово судима за вчинення тяжких корисливих злочинів проти власності.

Крім того, при обґрунтуванні наявності цього ризику слід акцентувати увагу на позиції ЄСПЛ щодо ймовірності втечі підозрюваного та його переховування від правоохоронних органів. У рішеннях ЄСПЛ (зокрема, у справах «Летельє проти Франції», «Томазі проти Франції», «Мансур проти Туреччини», «Мамедова проти росії» та ін.) зазначено, що така ймовірність не може оцінюватися лише на основі покарання, яке загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини, які ж або можуть підтвердити ймовірність втечі або ж зробити її незначною. До таких обставин в цьому кримінальному провадженні необхідно віднести те, що ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, не має постійного місця заробітку, місця реєстрації, що може підтверджувати його не прив`язаність до проживання у певній місцевості, а тому маються достатні підстави вважати, що останній може переховуватися від суду, тим самим намагатися уникнути кримінальної відповідальності, за вчинений ним злочин.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілого, як зазначає прокурор, існує у зв`язку із тим, що показання надані на стадії досудового розслідування судом не беруться до уваги при судовому розгляді провадження, тому є достатні підстави вважати, що у разі не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно вплинути на зазначених осіб з метою надання ними свідчень на його користь, що може призвести до викривлення показань та втрати доказів вчинення кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, на думку прокурора, існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 є працездатною особою, однак ніде не працює, можна дійти до висновку про його схильність до вчинення злочинів проти власності як способу отримання доходу, також ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів проти власності, що підтверджується довідкою УІАП, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість вчинив новий умисний тяжкий злочин, проти власності, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Крім того, прокурор вказала, що 28 червня 2023 року обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України направлено на розгляд до Богодухівського районного суду Харківської області, однак ОСОБА_5 будучи притягнутим до кримінальної відповідальності знову вчинив аналогічний умисний злочин проти власності.

Також цей ризик посилює те, що та у такий складний час для країни, в умовах введеного в Україні правового режиму воєнного стану, підозрюваний приймає свідоме рішення заволодіти чужим майном, а не вживає інших заходів, наприклад: щодо пошуку роботи, отримання гуманітарної допомоги, у зв`язку із чим, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може знову здійснити спробу заволодіти чужим майном, тобто вчинити злочин проти власності.

Отже прокурор вважає, що застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки не виключається можливість переховування обвинуваченого від суду, можливість незаконного впливу на потерпілу у кримінальному провадженні, а також можливість вчинення ОСОБА_5 нових умисних злочинів.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу, унеможливлює застосування щодо обвинуваченного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання і домашнього арешту.

Також неможливе обрання щодо обвинуваченного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки так, як вказаний запобіжний захід жодним чином не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Таким чином, вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж як винятковий запобіжний захід тримання під вартою.

Враховуючи викладене, прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні подане клопотання підтримала, просила продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник заперечень проти клопотання прокурора не висловили.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, надали заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши доводи клопотання про продовження строку запобіжного заходу, дослідивши письмові матеріали справи, зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 7 серпня 2023 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 5 жовтня 2023 року включно.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Під час розгляду таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у нього постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; його майновий стан, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Судом встановлено, що підставою для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слугувала обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень була досліджена слідчим суддею під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 та не оспорювалась сторонами під час підготовчого судового засідання, і наразі не є предметом розгляду в рамках підготовчого судового засідання. Водночас, обґрунтованість цієї підозри та пред`явленого обвинувачення буде вивчена судом під час розгляду справи по суті та ухвалення одного з рішень, передбачених ст. 373 КПК України.

Надаючи оцінку клопотанню прокурора, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ст.395, ч.1 ст.263 КК України, при цьому слід зазначити, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, відповідно положень до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, крім того обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, відсутня реєстрація місця мешкання, відсутні будь-які соціальні зв`язки за місцем фактичного перебування, є особою, яка неодноразово судима за вчинення тяжких корисливих злочинів проти власності.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, судом взято до уваги те, що ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, не має постійного місця заробітку, місця реєстрації, що може підтверджувати його не прив`язаність до проживання у певній місцевості, а тому маються достатні підстави вважати, що останній може переховуватися від суду, тим самим намагатися уникнути кримінальної відповідальності, за вчинений ним злочин.

Також, судом враховується те, що є достатні підстави вважати, що у разі не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно вплинути на свідків та потерпілу з метою надання ними свідчень на його користь, що може призвести до викривлення показань та втрати доказів вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, на думку існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 є працездатною особою, однак ніде не працює, тобто можна дійти до висновку про його схильність до вчинення злочинів проти власності як способу отримання доходу, також ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів проти власності, що підтверджується довідкою УІАП, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість вчинив новий умисний тяжкий злочин, проти власності, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Крім того, суд враховує те, що на розгляді Богодухівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за ч.4 ст.185 КК України, при цьому ОСОБА_5 будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності знову вчинив аналогічний умисний злочин проти власності.

Також вказаний ризик посилює те, що та у такий складний час для країни, в умовах введеного в Україні правового режиму воєнного стану, підозрюваний приймає свідоме рішення заволодіти чужим майном, а не вживає інших заходів, наприклад: щодо пошуку роботи, отримання гуманітарної допомоги, у зв`язку із чим, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може знову здійснити спробу заволодіти чужим майном, тобто вчинити злочин проти власності.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, встановлені під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, продовжують існувати та не зменшилися.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне запобігти вищезазначеним ризикам.

Отже, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання винним у вчиненні злочинів, у яких він обвинувачується; відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, беручи до уваги стадію, на якій перебуває судовий розгляд даного кримінального провадження, - підготовче судове засідання, суд вважає за необхідне продовжити для обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 листопада 2023 року включно.

Керуючись ст.ст. 176-178,183, 196, 197, 314, 371, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком до 30 листопада 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали оголосити 3 жовтня 2023 року о 14-00 год.

Суддя