Справа № 296/796/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

27.01.2024 слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 25.01.2024, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Підставою внесення відомостей до ЄРДР стали матеріали отримані від УСБУ в Житомирській області про те, що в період з 25.01.2024 по невстановлений час, група осіб, діючи за попередньою змовою, в умовах воєнного стану, готуються та планують вчинити розбійний напад з використанням вогнепальної зброї, поєднаний з проникненням у житло на території Житомирської області, спрямований на заволодіння майном .

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та у подальшому строк дії воєнного стану, востаннє продовжено до 14 лютого 2024 року.

Так, у невстановлений точно досудовим розслідуванням день, час та місці, проте не пізніше 25.01.2024 у мешканців м. Києва та Київської області: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з корисливих мотивів виник злочинний умисел направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло, у період воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, підготувалися до вчинення даного кримінального правопорушення, заздалегідь розподіливши між собою ролі, а також підготувавши знаряддя та засоби, а саме: транспортний засіб, зброю, вибухові пристрої, пристрій для розбиття скла, радіостанції, газовий балончик для самооборони, рюкзак, тактичні рукавиці, ніж.

Так, 25 січня 2024 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення даного кримінального правопорушення, використовуючи транспортний засіб марки «Форд Ренджер», зеленого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 прибули до ділянки місцевості неподалік домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , де почали проводити заходи по спостереженню за ним.

Продовжуючи свої дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, діючи умисно, відповідно до заздалегідь розробленого та узгодженого плану, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 шляхом візуального спостереження переконалися у присутності господаря всередині будинку, після чого близько 00 год. 05 хв. зайшли до території даного домоволодіння, а ОСОБА_11 з метою конспірації та недопущення викриття їх злочинної діяльності залишився очікувати в даному автомобілі поблизу домоволодіння, де продовжив проводити заходи по спостереженню. У цей час ОСОБА_10 віднайшов на території подвір`я даного домоволодіння сокиру, після чого діючи спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незважаючи на можливе вчинення опору господарем будинку, використовуючи дану сокиру, шляхом віджиму відчинив вхідні двері будинку та останні проникли всередину. Перебуваючи у приміщенні веранди будинку та утримуючи в руках сокиру й інші знаряддя і засоби вчинення кримінального правопорушення, демонструючи їх потерпілому, вчинили погрозу у застосуванні насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_12 , і таким чином вчинили розбійний напад на останнього, після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 було затримано працівниками правоохоронного органу на місці вчинення злочину.

26.01.2024 о 00 год. 08 хв. ОСОБА_5 , відповіднодо ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України затримано.

Так, 26.01.2024 повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України, за фактом нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Метою застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначає необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, сторона обвинувачення зазначає, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція ч.4 ст.187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Таким чином злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким та містить безальтернативну санкцію позбавлення волі на тривалий період часу, тому усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Існує ризик знищення, переховування, спотворення речових доказів, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що вчинення кримінального правопорушення супроводжувалось залученням певних осіб та використанням певних засобів при конспірації факту на етапі готування та самого вчинення нападу (розбою). Повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, та як наслідок усі речові докази органом досудового розслідування наразі не виявлено та не вилучено. Таким чином перебуваючи на волі та з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.

Також сторона обвинувачення зазначає, що існують ризики незаконного впливу підозрюваного на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь - яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, тому враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх, зокрема впливу на потерпілого ОСОБА_12 та інших потерпілих, свідків, які на даний час органом досудового розслідування встановлюються. У зв`язку з тим, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, встановленням інших потерпілих, свідків, проведенням допитів вказаних осіб, то вказаний ризик має високий ступінь ймовірності.

Крім того, повне коло співучасників органом досудового розслідування достовірно не встановлена. Складність в ідентифікації осіб, співпричетних до вчинення кримінальних правопорушень, обумовлена тим, що вищевказані особи діяли у співучасті, використовували засоби конспірації (рації, балаклави), тому ознайомившись з матеріалами досудового розслідування в обсязі, доданому до клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти спроби спілкуватися із співучасниками, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Також підозрюваний може орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності і ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб.

До того ж сторона обвинувачення вважає, що існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки характер та послідовність вчинення злочину ОСОБА_5 , у якому останній наразі обґрунтовано підозрюється, може свідчити про те, що вчинення даного роду кримінальних правопорушень є одним і способів отримання джерел доходів для прожиття.

Незважаючи на те, що згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини вказують, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор і слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Пояснив, що хоче співпрацювати зі слідством і не буде переховуватися.

Захисник у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки ризики стороною обвинувачення не доведені, а підозрюваний під час затримання намагався співпрацювати зі слідством і бажає надалі співпрацювати. Крім того, пояснила, що підозрюваний проживає з матір`ю та сестрою, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

26.01.2024 підозрюваного ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

26.01.2024 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, що підтверджується, зокрема, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №65 від 26.01.2024; довідкою №66 про категорію вибухонебезпечності виявлення вибухових матеріалів від 26.01.2024; протоколом огляду місця події від 26.01.2024; протоколом обшуку від 26.01.2024 автомобіля марки «Форд Ренджер», зеленого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №62 від 26.01.2024; довідкою №64 про категорію вибухонебезпечності виявлення вибухових матеріалів від 26.01.2024; довідкою №63 про категорію вибухонебезпечності виявлення вибухових матеріалів від; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №65 від 26.01.2024; довідкою №66 про категорію вибухонебезпечності виявлення вибухових матеріалів від 26.01.2024; довідкою №67 про категорію вибухонебезпечності виявлення 26.01.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги доводи прокурора, що з метою уникнення відповідальності та під тяжкістю покарання ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також існує ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілого та інших підозрюваних. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має офіційного джерела доходів. Отже органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим слідчий суддя приходить до висновку, що доводи підозрюваного та захисника не переважають над наявністю існуючих ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому у судовому засіданні не встановлено і не доведено доказів існування обставин, які б унеможливлювали тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення; підозрюваний офіційно не працює, що зумовлює відсутність законного джерела доходів, тому слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 26.01.2024 року з 00 год 08 хв.

Строк дії ухвали до 25.03.2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1