Справа № 643/6/24
Провадження № 1-кс/643/59/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2024 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на майно, а саме на: нашарування речовини бурого кольору зі слідоносієм з дивану (кімната 1), сліди папілярних візерунків на 2 відрізках липкої стрічки з коробки (кімната 4), змив речовини бурого кольору на марлевий тампон з підлоги (кімната 1), нашарування речовини бурого кольору з об?ємним носієм (подушка) з кімнати 1, ніж з нашаруванням речовини бурого кольору (з кімнати 4), які були виявлені та вилучені під час огляду місця події 27.12.2023 в період часу з 18.30 по 20.10 годин, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

У судове засідання прокурор не з`явилась, разом із клопотанням подала заяву в якій клопотання підтримала та просила розглянути без її участі.

Відповідно до клопотання, станом на дату звернення до суду з відповідним клопотанням, власник майна не встановлений.

Згідно із ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.5 ст.171 КК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання подано до суду поштою 28.12.2023, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.

З поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №№0004437 від 27.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, зареєстрованому за повідомленням про те, що 27.12.2023, близько 17:30, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 наніс два удари ножем свому братові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останньому тілесні ушкодження. Потерпілого було доставлено до КНП "Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.Мещанінова» з попереднім діагнозом: проникаюче поранення печінки та під питанням проникаюче поранення легені.

27.12.2023, у період часу з 18:30 до 20:10, за адресою: АДРЕСА_1 слідчим СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 проведено огляд місця події під час якого виявлено та вилучено нашарування речовини бурого кольору зі слідоносієм з дивану (кімната 1), сліди папілярних візерунків на 2 відрізках липкої стрічки з коробки (кімната 4), змив речовини бурого кольору на марлевий тампон з підлоги (кімната 1), нашарування речовини бурого кольору з об?ємним носієм (подушка) з кімнати 1, ніж з нашаруванням речовини бурого кольору (з кімнати 4). Жодних зауважень від учасників огляду місця події не надходило.

Постановою слідчого від 28.12.2023 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучене майно має відношення до даного кримінального провадження, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. Вилучене майно може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, повернення якого на теперішній час може привести до втрати речового доказу, а тому, з метою забезпечення збереження речового доказу, позбавлення можливості його знищення або переховування, просить клопотання задовольнити.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативні наслідки арешту майна, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Що стосується клопотання прокурора про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч.5 ст.173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на нашарування речовини бурого кольору зі слідоносієм з дивану (кімната 1), сліди папілярних візерунків на 2 відрізках липкої стрічки з коробки (кімната 4), змив речовини бурого кольору на марлевий тампон з підлоги (кімната 1), нашарування речовини бурого кольору з об?ємним носієм (подушка) з кімнати 1, ніж з нашаруванням речовини бурого кольору (з кімнати 4), які були виявлені та вилучені під час огляду місця події 27.12.2023 в період часу з 18.30 по 20.10 годин, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1