1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3732/23 1-кп/335/598/2023
05 жовтня 2023 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.
05.10.2023 прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , в рамках вказаного об`єднаного кримінального провадження, подано письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України встановлені судом під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на даний час не відпали та продовжують існувати. Обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, в умовах воєнного стану, а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила суд його задовольнити на підставах, викладених у клопотанні.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора і просив суд обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив суд призначити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Потерпілі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання попереджені завчасно та в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд доходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.
За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин викладених у обвинувальних актах.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із встановлених обставин кримінального провадження, тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь та даних про особу обвинуваченого.
Судом встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати і на цей час.
Вивченням даних про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, постійного місця мешкання не має, обвинувачується у двох епізодах злочинної діяльності, що може свідчити про ймовірність вчинення ним кримінальних правопорушень.
У суду відсутні відомості про те, що обвинувачений за станом свого здоров`я не може перебувати у місцях тримання під вартою.
Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на більш м`який.
Під час розгляду вказаного клопотання, судом вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, однак, на переконання суду, такий запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки суд не зможе контролювати місце перебування обвинуваченого, осіб з якими він спілкується, що може мати негативні наслідки для судового розгляду кримінального провадження.
Обраний відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачень, які інкримінуються ОСОБА_4 , та його особою не виходить за межі розумного строку.
Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід кореспондується із характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя, у тому числі, шляхом ухилення від суду.
З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, і судом не встановлено обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою, із можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2023.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд,
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 05 грудня 2023 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 грудня 2023 року включно.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у п`ятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1