ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1225/22 Номер провадження 11-кп/814/1064/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001092 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 28 липня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інта РФ, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

18.12.2020 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування з встановленням іспитового строку 2 роки,

засуджено за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.12.2020 та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків у виді 5 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

11.10.2021 приблизно о 01:20 за адресою м. Харків проспект Героїв Сталінграду,152-А, умисно, повторно, підійшов до автомобілю NISSAN Note, державний номерний знак « НОМЕР_1 » та, відчинивши задні ліві пасажирські двері, діючи відкрито, шляхом ривку, вихопив з правої руки ОСОБА_9 мобільний телефон ТМ «Samsung A71 6/128 Gb» вартістю 5866,66 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 5866,66 гривень.

На вирок суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду змінити. Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Харків від 18.12.2020 та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд призначаючи покарання неповно врахував, що ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, надав суду показання щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, чим активно сприяв розкриттю злочину, відсутні тяжкі наслідків для потерпілої та вона не має претензій майнового характеру. Крім цього поза увагою суду залишився стан здоров`я обвинуваченого, який потребує постійного нагляду лікаря, наявність на утриманні неповнолітнього сина 2014 року народження, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок суду та пом`якшити йому покарання до 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Свою апеляційну скаргу мотивував тим, що суд не надав належну оцінку тому, що він свою вину визнав та погодився з обставинами справи, розкаявся у вчиненому, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_10 , 2014 року народження, має захворювання. Тому вважає, що призначене покарання є занадто суворим.

Крім цього, прокурор Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_11 на вирок суду подав апеляційну скаргу, від якої відмовився під час апеляційного розгляду справи.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку своїх апеляційних скарг, які просили призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом та кваліфікація кримінального правопорушення, є правильними, учасниками провадження не оскаржується та судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин висунутого обвинувачення, у зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення злочину проти власності, наявність на утриманні малолітнього сина, наявність обставин, які пом`якшують покарання: визнання вини та щире каяття, обставини, яка обтяжує покарання рецидив кримінальних правопорушень.

Отже, судом враховані всі встановлені під час судового розгляду обставини. Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку суду не встановлено.

Будь-яких документів про неможливість відбування покарання обвинуваченим через стан здоров`я стороною захисту не надано.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що обвинувачений вчинив злочин під час іспитового строку через невеликий проміжок часу після засудження за попереднім вироком, що вказує на те, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, тобто схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

У зв`язку з цим суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_8 має бути призначене покарання з реальним його відбуванням в умовах виправної установи.

Наявність у ОСОБА_8 щирого каяття з приводу вчиненого, судом першої інстанції враховано та при цьому покарання визначено в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статі.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання в повній мірі відповідає вимогам кримінального законодавства, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає. Отже, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 28 липня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4