Номер провадження: 11-сс/813/1981/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 30.11.2023, якою в межах к/п №0001295 від 11.09.2023 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 10.05.2018 Малиновським райсудом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 29.10.2021 у зв`язку із відбуванням строку покарання;

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0001295 від 11.09.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме в період часу з 00 год. до 06 год., за адресою: АДРЕСА_2 строком на 55 днів, в межах строків досудового розслідування, тобто до 24.01.2024, із покладенням на нього строком на 55 днів певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що органом досудового розслідування було доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризику можливого перешкоджання кримінального провадження іншим чином, проте не було доведено існування інших ризиків, на які міститься посилання у клопотанні про застосування запобіжного заходу, а також неможливості запобігання зазначеному ризику шляхом застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, з огляду на характеристику особи підозрюваного, який має стійкі соціальні зв`язки в м. Одесі, раніше неодноразово судимий, на теперішній час проходить військову службу, з`являється за викликами слідчого, вдався до крадіжки виключно у зв`язку із відсутністю засобів до існування.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її необґрунтованість та незаконність у зв`язку із залишенням слідчим суддею поза увагою того, що єдиним запобіжним заходом, який здатний гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 є тримання під вартою, з огляду на наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження вчинення злочину, обґрунтовані тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі строком від 5-ти до 8-ми років; офіційно не працевлаштований; раніше був засуджений за вчинення майнового злочину.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 51 780 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного, який заперечував проти її задоволення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя при постановленні ухвали зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що 25.11.2023 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 88-94), санкція якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 5-ти до 8-ми років.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі не порушується питання щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є обґрунтованою та полягає в тому, що останній, будучи раніше неодноразово притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності, зокрема, 10.09.2023, 28.09.2023, 07.10.2023 та 15.10.2023, в різний час доби та в різних місцях на території Малиновського району м. Одеси, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій корисливий мотив, переслідуючи корисливу мету, направлену на незаконне збагачення, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно викрав електросамокати зеленого кольору «OMNI_2019» (всього 6 штук, із серійними номерами О307, О030, О150, О172, О389 та О148, вартістю 20 000 грн. кожний), які належать ТОВ «ШЕРІНГ ІНВЕСТ», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши тим самим ТОВ «ШЕРІНГ ІНВЕСТ» майнову шкоду на загальну суму 120 000 грн.

Зазначена підозра не оскаржується сторонами кримінального провадження та підтверджується матеріалами (копіями протоколів слідчих дій), доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення на даному етапі досудового розслідування була доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, проте не доведено існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, зазначає, що в даному провадженні існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню з боку підозрюваного ОСОБА_7 іншим чином, обумовлений тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі строком від 5-ти до 8-ми років; підозрюваний раніше неодноразово судимий; не одружений та не має утриманців.

Що стосується заявлених у клопотанні слідчого та зазначених в апеляційній скарзі прокурора ризиків можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення останнім іншого кримінального правопорушення, колегія суддів наголошує на тому, що такі твердження є лише припущеннями, натомість, підозрюваний має місце реєстрації та постійного проживання в м. Одесі, є військовослужбовцем та наразі проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , на виклики слідчого з`являється, фактів здійснення будь-якого впливу з боку ОСОБА_7 на учасників провадження, в тому числі свідків, стороною обвинувачення надано не було.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, апеляційний суд зауважує на тому, що прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 умов обраного йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з моменту його застосування 30.11.2023, зокрема, останній з`явився до суду для участі в апеляційному розгляді апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення його становища, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що застосований стосовно нього слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в достатній мірі здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність органом досудового розслідування необхідності застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатності застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для запобігання вищенаведеному ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя постановив законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення щодо можливості застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора немає.

Керуючись ст.ст. 24, 177-178, 181, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.11.2023, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, строком до 24.01.2024 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4