Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/1970/23
Провадження № 1-кп/553/495/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду підготовче засідання у кримінальному провадженні № 0000368 від 08.07.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шилівка, Полтавського району, Полтавської області, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

19.06.2023 близько 01 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 взяв із собою лопату та попрямував до території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Прийшовши до території даного домогосподарства, яке огороджено парканом, на земельній ділянці перед парканом виявив висаджені декоративні рослини, після чого діючи умисно, таємно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, керуючись корисливим мотивом і метою особистого збагачення, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, за допомогою лопати викопав та викрав 10 рослин «Ялівець ск Голуба стріла», вартістю 150 грн кожна, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочину діяльність, 20.06.2023 близько 01:00 год. у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який він взяв із собою лопату та попрямував до території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Прийшовши о 01 год. 44 хв. до території даного домогосподарства, яке огороджене парканом, на земельній ділянці перед парканом виявив висаджені декоративні рослини, після чого діючи умисно, таємно, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, керуючись корисливим мотивом і метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, за допомогою лопати викопав та викрав 3 рослини «Ялівець ск Голуба стріла», вартістю 150 грн кожна, 1 рослину «Ялівець звичайний», вартістю 500 грн, 2 рослини «Магонії», вартістю 50 грн кожна, 2 рослини «Пухироплідник діабло», вартістю 79,80 грн кожна, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 1209,60 грн, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , за згодою потерпілого у кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , було укладену угоду про визнання винуватості від 27.07.2023, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з встановленням іспитового строку, який буде визначений судом.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, підтримавши угоду про визнання винуватості, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, погодився на призначення узгодженого покарання та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник в суді наголосив, що затвердження угоди відповідає вимогам КПК України, а укладення угоди є добровільним зі сторони обвинуваченого, без застосування будь-якого примусу.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, потерпілий до суду не прибув, звернувшись із клопотанням про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності, в якому проти затвердження угоди не заперечував.

На підставі повного визнання своєї вини обвинуваченим, його пояснень в ході судового засідання, суд вважає повністю доведеним факт скоєння та вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. При цьому суд наголошує, що об`єктивність та повнота матеріалів досудового слідства учасниками судового провадження в судовому засіданні не оспорювалась.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за епізодом від 20.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та повідомив про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, віднесені до тяжких злочинів, потерпілий, який бере участь у кримінальному провадженні подав письмову згоду на укладення угоди, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що укладення угоди з боку обвинуваченого є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать нормам матеріального та процесуального права, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

У відповідності до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У таких випадках, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років (частини 3-4 статті 75 КК України).

Отже, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, та особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, негативних характеристик не має, вважає необхідним визначити ОСОБА_4 іспитовий строк мінімальним терміном з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, речові докази відсутні.

Виходячи з викладеного, суд наголошує про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, з огляду на що, керуючись положеннями ст.ст.373,374,474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.07.2023 між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , за згодою з потерпілим, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_4 від цього покарання, на підставі ст.ст.75,76 КК України якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 3824 грн.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1