Номер провадження 1-кп/754/336/24
Справа № 754/1555/23
У Х В А Л А

Іменем України

10 січня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000128 від 14.01.2023 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

до Деснянського районного суду м. Києва 02.02.2023 надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000128 від 14.01.2023 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

Ухвалою суду від 02.02.2023 по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки наявні всі правові підстави, викликати учасників кримінального провадження.

Обвинувачена не заперечувала проти призначення кримінального провадження стосовно неї до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Прокурор, в судовому засіданні, підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 на строк 60, з посиланням на наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 5 КПК України.

Письмове клопотання було подане у судовому засіданні 22.11.2023 разом з клопотанням про надання дозволу на затримання обвинуваченої ОСОБА_3 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підстав для застосування до обвинуваченої інших альтернативних запобіжних заходів не вбачає, а тому просив клопотання задовольнити.

Обвинувачена заперечувала щодо клопотання прокурора про застосування стосовно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просила застосувати стосовно неї запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, оглянувши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, за наступних підстав.

Так, дане кримінальне провадження підсудне Деснянському районному суду м. Києва відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для прийняття рішення, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не має.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 ч. 2 КПК України, тобто він містить відомості, які передбачені пунктами цієї частини та при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону.

До обвинувального акту додані документи, передбачені нормою ст. 291 ч. 4 КПК України.

Реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам ст. 109 КПК України.

Таким чином, підстав для повернення обвинувального акту прокурору, відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України - не має.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з викликом учасників кримінального провадження.

При вирішенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, суд дійшов таких висновків.

Так, згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 331 ч.1 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 183 ч.2 п.п.3,5 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як:

-до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

-до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При цьому, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом враховуються дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, і такі обставини судом оцінюються в контексті наявності ризику щодо можливості переховуватись від суду за умови перебування в межах менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також вказана обставина вказує на існування реального ризику щодо можливості обвинуваченої, перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки остання ухилялась від суду, не з`являлась в судові засідання, не повідомляла про причини свого неприбуття, привід виконати було не можливо, у зв`язку з чим ухвалами суду вона неодноразово оголошувалась в розшук.

Також, суд, вважає, що існує ризик того, що обвинувачена може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вона не має постійного місця роботи, тобто відсутнє постійне джерело доходу, та згідно вироку Броварського міськрайонного суду Київської області, 06.03.2023, була засуджена за аналогічний корисливий злочин, саме під час перебування кримінального провадження стосовно неї в Деснянському районному суду м. Києва з 02.02.2023, від розгляду якого вона ухилялась.

Згадані обставини в їх сукупності свідчать про необхідність застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки.

Доводи обвинуваченої щодо можливості застосування до неї іншого, більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, встановлених обставин та висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Враховуючи викладене, суд прийшов до переконання про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченій.

Суд переконаний, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк тридцять днів буде необхідним й достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження стосовно неї та запобіганню існування ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 5 КПК України.

За викладених обставин клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

Положенням ст. 183 ч.3 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Суд, відповідно до ст. 182 ч.5 п.2 КПК України, визначає розмір застави - двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України.

Керуючись ст.ст. 31, 177-178, 183, 199, 314-317, 376 ч.2 КПК України, суд -

у х в а л и в :

кримінальне провадження №0000128 від 14.01.2023 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України,призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва, за клопотанням сторін кримінального провадження, на 19 січня 2024 року о 14:00 год.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

У відкрите судове засідання для розгляду кримінального провадження викликати прокурора, представника потерпілого, обвинувачену.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою взявши під варту в залі судового засідання.

Строк дії ухвали тридцять днів, тобто до 08 лютого 2024 року, включно.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання.

Визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн., яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУДСАУ в м. Києві, , МФО: 820172, банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, р/о UA1012089.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати межі населеного пункту в якому вона проживає без дозволу суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 08 лютого 2024 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_3 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, - для відома.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Ухвала в іншій частині оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 11.01.2024 о 13:45 год.

Суддя: ОСОБА_1