Єдиний унікальний № 946/610/24
Провадження № 1-кп/946/314/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

29 січня 2024 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001470, на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсон, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі - КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.На початку травня 2023 року, ОСОБА_3 , знаходячись у м. Херсоні, всупереч передбаченому законом порядку, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, без передбаченого законом дозволу, порушуючи Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, постанову Верховної ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-ХІІ від 17.06.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21.08.1998 (далі - Інструкція), придбав корпус ручної осколкової гранати Ф-1, який являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому корпусі та належить до вибухових речовин, та запал УЗРГМ-2, який є засобом підриву та належить до бойових припасів, які в подальшому зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 до 17.11.2023, коли в період часу з 17:57 по 18:15 годину під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 було виявлено та вилучено вказані корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та запал УЗРГМ-2, при конструктивному поєднанні яких утворюється ручна осколкова граната Ф-1, що належить до бойових припасів придатних до вибуху.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК, а саме зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Стаття (частина статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

«Стаття 263. Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами

1. Носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу -

караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.»

Відомості про укладену угоду

3.24.01.2024 під час досудового розслідування між прокурором ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншого, у присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

4.Згідно вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК.

Мотиви суду та положення закону, якими суд керувався

5.Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або про відмову в затверджені угоди та про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

6.За змістом п. 2 ч. 1 ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

7.У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, повністю погодившись з обставинами його вчинення, викладеними в обвинувальному акті, та пояснив, що у травні 2023 року після деокупації Херсону він приїхав додому за місцем реєстрації свого проживання, де знайшов гранату, яку у розібраному стані він у подальшому зберігав за місцем проживання у м. Ізмаїлі до 27.12.2023, коли під час обшуку вказана граната була у нього вилучена.

8.Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, яке згідно ст. 12 КК є тяжким злочином. Судом також встановлено, що санкцією ч. 1 ст. 263 КК передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

9.При цьому судом установлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені йому п. 1 ч. 4 ст.474 КПК, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

10.У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

11.Також судом установлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК і КК, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

12.Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся в його вчиненні та активно сприяв його розкриттю, суд також враховує те, що у нього відсутні обставини, які обтяжують його покарання.

13.Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

14.Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

15.Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання винуватості, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та звільнення від його відбування.

Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку

16.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не надійшло.

17.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

18.У силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової вибухово-технічої експертизи № СЕ-19/116-23/21090-ВТХ від 15.12.2023 у сумі 1 514,56 грн.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК, суд -

ухвалив:

1.Затвердити угоду, укладену 24 січня 2024 року між прокурором ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого, у присутності захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості.

2. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк три роки.

3.У відповідності до ст. 75 КК та досягнутої сторонами узгодженості ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить систематично (три та більше) правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

4.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст.76 КК, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

5.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 29 січня 2024 року.

6.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 1 514,56 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 копійок).

7.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2023 арешт, та залишки запал типу УЗРГМ-2 з маркуванням на спусковому важелі УЗРГМ-2 18-89 349-3, з маркуванням на внутрішній стороні 386-29-90, а також залишки корпусу ручної осколкової гранати «Ф-1» з маркуванням на донній частині 386 38-90, - знищити.

8.Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

10.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

11.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1