Справа № 635/8195/23
Провадження № 1-в/635/304/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання у відповідності до статті 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання у відповідності до статті 81 КК України.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 заперечував, вважаючи її передчасною та необґрунтованою.

Представник адміністрації та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вислухавши думку прокурора стосовно питання, що розглядається, дослідивши матеріали справи, в тому числі особову справу засудженого, дійшов висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч.3 ст.81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (ч.3 ст.81 КК України).

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» від 18.10.2023, ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий: 02.02.2007 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч. 75, 104 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 13.04.2009 року Чугуївським міським судом Харківської області за от. 185 ч.3, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим-строком З роки; 04.11.2009 Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.12.2012 року умовно-достроково на 1 рік5 місяців 11 днів; Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 24.05.2016 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 09.08.2019 умовно-достроково звільнений від відбування покарання, невідбутий строк 2 місяці 29 днів; Чугуївським міським судом Харківської області 04.03.2021 за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Початок строку: 23.06.2021 року Кінець строку: 23.06.2024 року. Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.06.2021 року. Під час тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, не мав стягнень та заохочень. З 13.07.2021 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». До промислової зони установи не працевлаштований залучається у роботах по благоустрою. За час відбування покарання характеризується посередньо, порушень режиму тримання не допускає, до дисциплінарної відповідальності не притягався, з метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався шість разів. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику в свою адресу реагує адекватно, Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься посередньо, ініціативи не проявляє. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», ставиться формально. Засуджений не в повній мірі усвідомлює, що саме треба змінювати, має середню мотивацію змінити своє життя на краще, бере участь в реалізації плану індивідуальної роботи. Має нечіткі плани на майбутнє. Соціально-корисні зв`язки має з матір`ю. Засуджений мав нестабільну роботу, тому матеріально залежав від інших осіб, здобував гроші шляхом шахрайства та продажу викрадених речей. У засудженого відсутні прояви неадекватної поведінки, присутні ознаки нервового збудження чи пригашене. Самооцінка завищена. Він здатен прогнозувати наслідки своїх вчинків, усвідомлював, що його можуть спіймати і позбавити волі, але все рівно скоював злочини, хоча ситуація в якій він опинився не була безвихідною. Він здатен робити правильні висновки із того що сталося, так як ного неодноразово притягували до відповідальності та карали, але навіть після цього віє скоював злочини, тому що жадоба до легких грошей і переважала .самоконтроль. Під час спілкування на зауваження інших реагує спокійно, в більшості випадків відстоює свою точку зору. В даний час він усвідомлює необхідність змін його соціально- психологічних установок в сторону самокерованої правослухняної поведінки. Мали місце випадки вживання алкоголю до засудження. Зі слів засудженого вживав алкоголь та перебуваючи на волі не усвідомлював шкідливість вживання на його життя. Засуджений усвідомив негативний вплив алкогольних речовин на своє життя та має наміри після звільнення відмовитись від їх вживання. Засуджений вживав наркотичні засоби або їх аналоги на постійній основі. За час відбування: покарання засуджений не притягувався до дисциплінарної відповідальності щодо виготовлення, зберігання, та вживання наркотичних речовин. Також за час відбування покарання в установі засуджений не вживав спиртних напоїв та не притягався І до дисциплінарної відповідальності за їх виготовлення, вживання, зберігання. На свободі перебував на диспансерному обліку з 2009 року у лікаря-нарколога. До позбавлення волі мав кримінальне оточення. Після проведення бесід засуджений не має бажання змінювати свої погляди на майбутнє. Має високий рівень впливу антисоціального оточення, соціальна ізоляція відсутня, Надає перевагу спілкуванню з вузьким колом осіб. Засуджений не мав стабільного доходу. Даний фактор впливає на ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Проте засуджений вмотивований до змій і самовдосконалення, приймає активні дії щодо реалізації даних, цілей. Нестабільна робота та відсутність грошових коштів може підштовхнути до вчинення протиправних дій та скоєння нового злочину. Засуджений залежний від вживання наркотичних засобів та алкоголю може вчинити злочинні дії під їх виливом або здобуття коштів на їх придбання. Питання щодо можливого застосування ст. 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України було розглянуто 29.06.2022 року, рішенням комісії відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми як особі, яка не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України було розглянуто 28.12.2022 року, комісією установи було відмовлено у застосуванні даної статті, як особі яка не стала на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування ст. 81 КК України було розглянуто 19.07.2023 року, комісією установи було відмовлено у застосуванні даної статті, як особі яка не довела свого виправлення. За вироком суду має сплатити процесуальні витрати за проведення експертиз на суму 4242 грн 80 коп, виконавчі листи не надходили, витрати не відшкодовані. В скоєному злочині провину визнає.

Висновок адміністрації ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» про доцільність застосування до засудженого ОСОБА_4 ст. 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення відсутній.

З довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому в ОСОБА_4 вбачається, що останній отримував заробітну плату за період з жовтня 2022 по квітень 2023 в загальній сумі 11 725 грн, але в добровільному порядку процесуальні витрати не відшкодував.

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, за які йому призначені покарання пов`язанні з позбавленням волі, до останнього застосовувався інститут умовно-дострокового звільнення. Проте, ОСОБА_4 належних висновків для себе не робив, на шлях виправлення не став та знову продовжував вчиняти злочини.

Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_4 має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до нього звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, поведінку за весь час відбуття покарання, суд констатує про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання у відповідності до статті 81 КК України - відмовити.

Ухвала протягом семи діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим з дня отриманням ним ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.11.2023.

Суддя ОСОБА_1