Справа № 136/2295/23
провадження №1-кс/136/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , неповнолітнього ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, клопотання про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 01.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним клопотанням про арешт майна, яке погоджене прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та мотивоване тим, що 01.12.2023 до ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшли письмові заяви від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , жителів смт. Турбів Вінницького району Вінницької області про те, що в ніч з 28 на 29 листопада 2023 невстановлені особи, проникли на огороджену територію їх спільного господарства, розташованого по АДРЕСА_1 , звідки з території двору з двох тракторів таємно викрали біля 200 літрів ДП та в подальшому через дах проникли до складського приміщення, де також викрали, акумуляторну батарею 100А, які належать ОСОБА_8 та із трактора біля 100 літрів ДП, 6 каністр ємністю 20 літрів з мінеральним добривом «КАС» та троє 20-ти кілограмових диких лісових поросят, які належать ОСОБА_9 та з місця події зникли, викраденим розпорядившись на власний розсуд та завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму біля 15 тис. грн. та ОСОБА_9 на суму біля 40 тис. грн.

За даним фактом 01.12.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі ухвали Липовецького районного суду Вінницької області від 27.12.2023 у справі №136/2295/23 було проведено санкціонований обшук з метою відшукання викрадених речей за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 під час якого виявлено та вилучено наступні речі: стартерну акумуляторну батарею «Evrotruck 110 Ah 950 A» серійний № НОМЕР_1 , дизельне пальне в загальній кількості 200 літрів, в полімерних ємностях різного об`єму, одна 25 л., п`ять 20 л., п`ять 10 л., п`ять 5 л. та пару полімерних черевиків чорного кольору ТМ «Кроk» 44 розміру, низ яких зовні схожий на сліди взуття вилучених в ході огляду місця події від 01.12.2023, які в свої сукупності містять на собі сліди кримінального правопорушення, а також набуті кримінально-протиправним шляхом, можуть бути використанні як доказ певних фактів та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

02.01.2024 вилучені в ході обшуку речі визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів та передано на зберігання до КЗРД ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Ураховуючи те, що зазначене майно є предметом злочину, може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, відтак може бути речовим доказом, наявна потреба у проведенні судових експертиз, тому виникла необхідності у збереженні таких доказів, що стало підставою звернення слідчого до суду із даним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому, вказуючи, що вилучене у ході обшуку майно є тимчасово вилученим, має значення речових доказів, потребує проведення необхідних слідчих дій, отож наявна потреба для його збереження шляхом накладення арешту у порядку визначеному КПК України.

Власник майна неповнолітній ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 не заперечували щодо накладення арешту на майно, яке було вилучено у ході обшуку за судовим рішенням.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що проживає спільно за однією адресою із дочкою ОСОБА_6 та онуком ОСОБА_5 . У ході проведення обшуку за місцем їх проживання в АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено окрім іншого майна 200 літрів дизельного пального, яке є його особистою власністю, утім у нього відсутні докази на підтвердження належності йому майна у вигляді дизельного пального, разом з тим, не заперечував щодо накладення на нього арешту до встановлення усіх обставин даного кримінального провадження, в подальшому просив повернути йому.

Інші власники майна, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду клопотання в судове засідання не з`явились, що в силу приписів ст..172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши клопотання та матеріали, які додані до нього, встановив, що 01.12.2023 за заявою ОСОБА_8 було внесено відомості до до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 01.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В рамках даного кримінального провадження слідчим суддею було надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння в цілому, прибудов, господарських будівель та споруд (погріб, сарай, гараж, горища) та житлового будинку, в якому проживає неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого являється його мати ОСОБА_6 , які розташовані в АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення викраденого майна, а саме: 300 літрів дизельного пального, 6 каністр з-під хімікатів «Раундап» ємністю по 20 літрів кожна з мінеральним добривом «КАС 32»(карбамідно-аміачна суміш), трьох 20-ти кілограмових диких лісових поросят та стартерної акумуляторної батареї торгової марки «Evrokar» 110 А та взуття, два сліди якого, було виявлено та вилучено в ході огляду місця події, про що винесено ухвалу 27.12.2023.

02.01.2024 було проведено санкціонований обшук за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено наступні речі: стартерну акумуляторну батарею «Evrotruck 110 Ah 950 A» серійний № НОМЕР_1 , дизельне пальне в загальній кількості 200 літрів, в полімерних ємностях різного об`єму, одна 25 л., п`ять 20 л., п`ять 10 л., п`ять 5 л. та пару полімерних черевиків чорного кольору ТМ «Кроk» 44 розміру, низ яких зовні схожий на сліди взуття вилучених в ході огляду місця події від 01.12.2023, які постановою слідчого визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на зазначене майно, яке було вилучено в ході обшуку.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку. При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Разом з тим, у відповідності до ст. 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Положення ст. 235 КПК України встановлюють вимоги до ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, у якій серед іншого, мають зазначатися речі, документи або осіб, для виявлення (однак не вилучення) яких проводиться обшук. Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Отож у хвала слідчого судді, якою надається дозвіл на обшук, тобто на проникнення до житла особи, не судовим рішенням спрямованим на обмеження права власності.

У свою чергу, тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном можливе внаслідок арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження (ч. 1 ст. 170 КПК України). Арешт може застосовуватися до майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна

Отже, норми КПК України передбачають єдиний вид судового рішення, спрямованого на обмеження права власності особи під час досудового розслідування як ухвала про арешт майна (ч. 5 ст. 173 КПК України).

Так, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

З аналізу вказаних норм слідує, що судовий контроль під час розгляду клопотання про дозвіл на проведення обшуку не може одночасно поширюватися і на вирішення питання про обмеження права власності особи, у якої цей обшук буде проведений. Адже предметом судового контролю в першому випадку є легітимність, необхідність і пропорційність втручання у право особи на приватність (в першу чергу, недоторканність житла чи іншого володіння особи), в той час як обмеження права власності потребує окремого судового вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися на умовах, передбачених законом, має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Крім цього, КПК України містить лише три процесуальні механізми, за допомогою яких володілець може ставити перед слідчим суддею питання про обґрунтованість обмеження права власності: 1)заперечення арешту майна при розгляді відповідного клопотання і обґрунтування своєї позиції в судовому засіданні; 2)звернення з клопотанням про скасування арешту майна з доведенням того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано; 3)оскарження бездіяльності щодо повернення тимчасово вилученого майна.

Ураховуючи викладене, приймаючи до уваги завдання кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що на вилучене під час обшуку майно, дозвіл на відшукання якого прямо наданий слідчим суддею, необхідно поширювати режим тимчасово вилученого майна з відповідними наслідками накладення арешту або повернення особі, у якій воно було вилучене, що передбачено нормами ст..170 КПК України.

Вирішуючи клопотання в контексті вищевказаних норм, слідчим суддею встановлено, що слідчим при зверненні із клопотанням про арешт майна дотримано строків звернення до суду, матеріали, що додані до клопотання підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, вилучене в ході обшуку майно у вигляді дизельного пального, стартерної акумуляторної батареї, взуття за своїми індивідуальними чи родовими ознаками відповідає майну, що зазначено було в ухвалі про надання обшуку, доведено зв`язок такого майна із вчиненим кримінальним правопорушенням, тоді як доводи власника майна ОСОБА_4 про належність саме йому майна у вигляді дизельного пального жодними доказами не підтверджено документально.

Також слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98, 167 КПК України, є необхідність у збереженні майна з метою проведення слідчих дій.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні та застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається до суду.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 98, 131, 170, 171, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (Вінницька область Вінницький район м. Липовець вул. Героїв Майдану 75), а саме:

- стартерну акумуляторну батарею «Evrotruck 110 Ah 950 A» серійний № НОМЕР_1 , яка ідентифікована та належить потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителю АДРЕСА_3 (тел. НОМЕР_2 );

- пару полімерних черевиків чорного кольору ТМ «Кроk» 44 розміру, низ яких зовні схожий на сліди взуття вилучених в ході огляду місця події від 01.12.2023, які належать неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- дизельне пальне в загальній кількості 200 літрів в полімерних ємностях різного об`єму, зокрема одна 25 л., п`ять 20 л., п`ять 10 л., п`ять 5 л., яке може належати потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жителю АДРЕСА_4 .

Роз`яснити, що особи, передбачені в ч.1 ст.174 КПК України якщо вони не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом..

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 09.01.2024 о 14:00 годині.

Слідчий суддя Світлана ШПОРТУН