465/9381/23
1-кс/465/1783/23
У Х В А Л А

Іменем України

22.11.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001001 від 17.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, про арешт майна,

встановив:

Старший слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001001 від 17.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Як зазначено в клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2023 року близько 17:00 год. невідома особа, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Зерова, 3, відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Nokia С22» в корпусі темно-сірого кольору із сім-картою, який належить малолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.11.2023 року під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст.208 КПК України у ОСОБА_6 виявлено та вилучено: куртку чорного кольору марки «Adidas», яку упаковано у спецпакет №PSP4016392, кофту чорного кольору із візерунком, яку упаковано у спецпакет №PSP4016393, штани чорного кольору із елементами білого та чорного кольорів, які упаковано у спецпакет №PSP4016394, кросівки чорного кольору із підошвою білого кольору, які упаковано у спецпакет №PSP4016395.

Постановою слідчого від 18.11.2023 року вищезазначені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001001.

Як зазначає слідчий, вилучені речі можуть бути предметами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тому в подальшому можуть використовуватися як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні процесуальних дій із вищезазначеними речима у даному кримінальному провадженні, а також є ймовірність, що таке майно може бути прихованим, пошкодженим, зникненим, втраченим, знищеним, що може унеможливити встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення. А тому, слідчий просить накласти арешт на таке майно з метою його збереження.

У судове засідання слідчий та прокурор не прибули, що не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням наведеного, керуючись положеннями ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя ухвалив розгляд клопотання здійснювати за відсутності слідчого та прокурора, які не прибули в судове засідання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з положеннями ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0001001 від 17.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, по факту відкритого викрадення майна у малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , 2012 р.н.

В ході проведення досудового розслідування у межах даного кримінального провадження 17.11.2023 року при проведенні затримання підозрюваного ОСОБА_6 в останнього згідно протоколу затримання вилучено куртку чорного кольору марки «Adidas», яку упаковано у спецпакет №PSP4016392, кофту чорного кольору із візерунком, яку упаковано у спецпакет №PSP4016393, штани чорного кольору із елементами білого та чорного кольорів, які упаковано у спецпакет №PSP4016394, кросівки чорного кольору із підошвою білого кольору, які упаковано у спецпакет №PSP4016395.

Постановою старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 18.11.2023 року вищезазначені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001001.

Згідно з положеннями ч.5 ст.171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У даному випадку встановлено, що з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся своєчасно 23.11.2023 року, тобто у перший робочий день після вилучення відповідного майна. Клопотання про арешт майна обґрунтоване необхідністю збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що відповідає вимогам ч.1, п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, матеріалами клопотання та кримінального провадження підтверджено, що внесене клопотання про арешт майна спрямоване на легітимну мету задля виконання завдань кримінального провадження, а майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має, як речові докази, важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Накладення арешту також дозволить провести слідчі та інші процесуальні дії з арештованим майном, що є необхідним для забезпечення повноти досудового розслідування.

Беручи до уваги викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001001 від 17.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене при затриманні 17.11.2023 року ОСОБА_6 , а саме: куртку чорного кольору марки «Adidas», кофту чорного кольору із візерунком, штани чорного кольору із елементами білого та чорного кольорів, кросівки чорного кольору із підошвою білого кольору.

Заборонити на термiн накладення арешту відчуження, розпорядження (реалізацію) та використання фізичними і юридичними особам вказаних вище речей до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1