Справа № 308/2927/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000008, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

16.02.2024 року прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні за №№0000008, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просив з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання накласти арешт на майно, яке вилучено у ОСОБА_5 в ході проведення обшуку номеру №5 міні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: Берегівський район, с. Яноши, вул.Шевченка,7, обшук якого фактично проведено 15.02.2024 в період з 09 год. 36 хв. по 10 год. 42 хв., а саме на: мобільний телефон марки «iPhone-7», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , в середині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Нокіа-6303», ІМЕІ НОМЕР_3 , всередині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Київстар»; мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ-1 НОМЕР_4 , ІМЕІ-2 НОМЕР_5 , всередині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Київстар» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Нокіа-6700», ІМЕІ НОМЕР_7 ; 8 000 тисяч імітаційних (несправжніх) доларів США номіналом 100 доларів США; одну купюру 100 доларів США серії КВ91255385 І; блокнот з чорновими записами та пластикову картку від сім картки мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» № НОМЕР_2 , із забороною користування, розпорядження, відчуження.

Прокурор в судовому засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Володілець майна, який являється підозрюваним ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився. Захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_6 подано до суду заяву про розгляд клопотання у відсутності сторони захисту.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2024, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що: «на початку січня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та часі, усвідомлюючи, що для успішної реалізації злочинного умислу щодо здійснення незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України необхідні спільні дії кількох осіб, вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із якими узгодив план спільних дій та участь на кожному етапі незаконного переправлення осіб через державний кордон».

У рамках кримінального провадження 15.02.2024 року старшим слідчим в ОСВ відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_8 15.02.2024 в період з 09 год. 36 хв. по 10 год. 42 хв. проведено невідкладний обшук в приміщенні номеру № НОМЕР_8 міні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: Берегівський район, с. Яноши, вул.Шевченка,7, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iPhone-7», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , в середині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Нокіа-6303», ІМЕІ НОМЕР_3 , в середині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Київстар»; мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ-1 НОМЕР_4 , ІМЕІ-2 НОМЕР_5 в середині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Київстар» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Нокіа-6700», ІМЕІ НОМЕР_7 ; 8 000 тисяч імітаційних (несправжніх) доларів США номіналом 100 доларів США; одну купюру 100 доларів США серії КВ91255385 І; блокнот з чорновими записами та пластикова картка від сім картки мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» № НОМЕР_2 .

15.02.2024 року вилучені предмети та речі постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження /постанова про визнання речовими доказами від 15.02.2024 року/.

15.02.2024 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначене майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone-7», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , в середині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Нокіа-6303», ІМЕІ НОМЕР_3 , в середині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Київстар»; мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ-1 НОМЕР_4 , ІМЕІ-2 НОМЕР_5 , всередині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Київстар» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Нокіа-6700», ІМЕІ НОМЕР_7 ; 8 000 тисяч імітаційних (несправжніх) доларів США номіналом 100 доларів США; блокнот з чорновими записами та пластикова картка від сім картки мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» № НОМЕР_2 , відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»). Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку приміщення номеру № НОМЕР_8 , міні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: Берегівський район, с. Яноши, вул.Шевченка,7, обшук якого фактично проведено 15.02.2024 в період з 09 год. 36 хв. по 10 год. 42 хв., а саме: мобільний телефон марки «iPhone-7», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , в середині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Нокіа-6303», ІМЕІ НОМЕР_3 , в середині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Київстар»; мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ-1 НОМЕР_4 , ІМЕІ-2 НОМЕР_5 в середині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Київстар» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Нокіа-6700», ІМЕІ НОМЕР_7 ; 8 000 тисяч імітаційних (несправжніх) доларів США номіналом 100 доларів США; блокнот з чорновими записами та пластикова картка від сім картки мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» № НОМЕР_2 .

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У ході розгляду клопотання встановлено, що у межах цього кримінального провадження 15.02.2024 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (ч. 1 ст. 59 КК України).

Покарання у виді конфіскації майна, як і будь-яке інше покарання, встановлюється вироком суду. Оскільки на цьому етапі кримінальне провадження ще не розглянуто судом по суті та вирок не постановлений, слідчий суддя не має змоги передбачити ні сам факт його постановлення, ні можливий обсяг конфіскації майна як виду покарання, вказані події на цьому етапі повинні розглядатися лише як вірогідні.

Тобто, у випадку визнання винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, суд може призначити йому покарання у виді конфіскації майна, а тому на переконання слідчого судді слідчий довів необхідність арешту майна підозрюваного -однієї купюри 100 доларів США серії КВ91255385 І - з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на мобільний телефон марки «iPhone-7», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , всередині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Нокіа-6303», ІМЕІ НОМЕР_3 , всередині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Київстар»; мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ-1 НОМЕР_4 , ІМЕІ-2 НОМЕР_5 , всередині якого знаходиться сім картка мобільного оператора ТОВ «Київстар» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Нокіа-6700», ІМЕІ НОМЕР_7 ; 8 000 тисяч імітаційних (несправжніх) доларів США номіналом 100 доларів США; блокнот з чорновими записами та пластикова картка від сім картки мобільного оператора ТОВ «Лайфсел» № НОМЕР_2 , із забороною користування, розпорядження, відчуження.

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: одну купюру номіналом 100 доларів США серії КВ91255385 І, із забороною користування, розпорядження, відчуження.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_10