Справа № 303/3590/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/348/22 за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2022.

Цією ухвалою:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, мешканця АДРЕСА_1 , приватного підприємця, з вищою освітою, громадянина України, несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 45 КК України звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрито у зв`язку із дійовим каяттям.

Речовий доказ: наркотичний засіб канабіс вагою 9,6428 г, який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області знищено.

Згідно ухвали, під час досудового розслідування встановлено, що 06.05.2022 о 17 год 19 хв у м. Мукачеві по вул. Яна Амоса Каменського, біля відділення № 3 «Нової пошти», під час проведення поверхневої перевірки ОСОБА_9 , останній добровільно видав поліетиленовий пакет з логотипом «Нова пошта», в якому було виявлено та вилучено запаяний полімерний пакет з вмістом речовини рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку експерта від 26.05.2022 є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину, становить 9,6428 г. Вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, зберігав для власного вжитку без мети його збуту до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення огляду місця події.

Такі дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_9 вперше вчинив кримінальний проступок, після вчинення якого щиро покаявся, за місцем свого проживання характеризується позитивно, в даний час об`єктивно сприймає вчинене ним діяння та його наслідки, добровільно видав поліетиленовий пакет з логотипом «Нова пошта», в якому було виявлено та вилучено наркотичний засіб. Будь-які обставини, які б перешкоджали

-2-

звільненню ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, відсутні. Отже, суд дійшов висновку, що є всі підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду є незаконною і підлягає до скасування у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Наведені у мотивувальній частині ухвали підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, вважає такими, що жодним чином не свідчать про те, що ОСОБА_9 щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Визнання вини та добровільне видання пакету з наркотичним засобом, можуть бути визнані судом обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому. Просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності обвинуваченого, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги. При цьому береться до уваги і те, що будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги від обвинуваченого не надходило. Крім того апеляційний суд враховує думку захисника, яка не заперечила проти розгляду апеляційної скарги у відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог Конвенції та кримінального процесуального закону, суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 не дотримався.

-3-

Відповідно до вимог ст. 45 КК України особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення кримінального правопорушення особа щиро покаялася, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. При цьому, активне сприяння - це добровільні дії особи, що вчинила кримінальне правопорушення, спрямовані на допомогу органам досудового розслідування у встановленні знарядь, засобів, співучасників вчиненого кримінального правопорушення, а також інших обставин, які мають кримінально-правове чи кримінально-процесуальне значення для розслідування та розкриття кримінального правопорушення.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень.

На переконання колегії суддів, заява обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка міститься у матеріалах кримінального провадження (а.к.п. 17-18), сама по собі не може свідчити про дійове каяття ОСОБА_9 .

Поряд з тим, апеляційний суд враховує те, що згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.03.2018 (у справі № 759/7784/15-к), розкаяння не повинно носити формальний характер. Окрім визнання особою факту вчинення злочину, каяття передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

За наведених обставин, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо наявності такої суб`єктивної обставини, що характеризує дійове каяття особи, як активне сприяння розкриттю злочину, оскільки в оскаржуваній ухвалі судом не наведено, які саме довільні дії ОСОБА_9 спрямовані на допомогу органу досудового розслідування у встановленні обставин вчиненого кримінального правопорушення, а добровільна видача пакету з наркотичним засобом під час проведення поверхневої перевірки та надання показів щодо придбання наркотичного засобу через мережу Інтернет не свідчить про наявність активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення з боку ОСОБА_9

-4-

Крім того, за змістом роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна у його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК, і лише після цього має бути постановлене (ухвалене) відповідне судове рішення у визначеному КПК порядку. При цьому ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Отже, суд першої інстанції приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, мав встановити факт вчинення ним кримінального правопорушення, переконатися, що кримінальне правопорушення, у якому останній обвинувачується дійсно мало місце, що кримінальне правопорушення містить склад кримінального правопорушення і обвинувачений винен у його вчиненні та навести в ухвалі аналіз доказів його винуватості, що відповідало б вимогам ст. 372 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, у мотивувальній частині ухвали, що викладається окремим документом має бути зазначено встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону яким він керувався.

Проте, як вбачається з ухвали, цих вимог закону під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 суд першої інстанції також не дотримався.

З мотивувальної частини ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2022 вбачається, що суд формально виклав обвинувачення сформульоване ОСОБА_9 органом досудового розслідування. При цьому, даних про те, що ж було встановлено безпосередньо у судовому засіданні в ході судового розгляду, в результаті яких встановлених обставин суд прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, мотивувальна частина ухвали не містить.

Вказані порушення колегія суддів вважає істотними, оскільки вони пов`язані з неповнотою судового розгляду і впливають на висновки суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого, можливість призначення покарання або звільнення від нього, чи звільнення від кримінальної відповідальності за певні дії.

Колегія суддів вважає, що за таких обставин висновок суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, є передчасним та невмотивованим .

Крім того, апеляційний суд враховує і те, що згідно ч. 2, 3 ст. 285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, всупереч вищезазначеним положенням закону, судом першої інстанції не дотримано процедуру судового розгляду, а саме не роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_9 суть обвинувачення та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з підстав передбачених ст. 45 КК України, що підтверджується журналом судового засідання від 07.06.2022.

-5-

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_9 колегія суддів вважає істотними.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справив суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення кримінального провадження, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення відповідно до ст. 415 КПК України нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно з чітким дотриманням вимог кримінального процесуального закону, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, встановити, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна у його вчиненні, а також наявність чи відсутність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, ретельно перевірити доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.

У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2022, якою обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 45 КК України, а кримінальне провадження закрито, - скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції в іншому складі зі стадії підготовчого засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді