ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2594/23 Справа № 210/1109/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисниці ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та захисниці ОСОБА_7 , подані на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 08 листопада 2023 року, якою підозрюваному за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 08 листопада 2023 року по 06 січня 2024 року включно. Визначено розмір застави у межах 1120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 006 080,00 гривень, для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 08 листопада 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та застосовано щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 06 січня 2024 року включно. Одночасно обрано ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у межах 1120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 006 080,00 гривень. Покладено на ОСОБА_8 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він проживає; утримуватись від спілкування із свідками, потерпілими по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Досудовим слідством встановлено, що члени організованої злочинної групи ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 та інші невстановлені особи, які були об`єднані єдиним умислом, спрямованим на досягнення бажаного злочинного результату, заволоділи майном громадян 14-ти осіб України, шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Таким чином ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене повторно, вчинене організованою групою в якості виконавця.

08.11.2023 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч. 4 ст. 190 КК України. Крім того, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні, тобто ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого або свідка у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчим суддею встановлено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_8 , його вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважав за доцільне визначити останньому заставу в розмірі 1120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 3 006 080,00 гривень, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст. 178, 182,183 КПК України.

Не погодившись із судовим рішенням, захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 08 листопада 2023 року та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із перебуванням його з 21:00 до 07:00 за місцем його проживання: АДРЕСА_1 . У разі не призначення ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обгрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_9 зазначає, що доказів причетності ОСОБА_8 до інкримінованого йому правопорушення, окрім виявлення факту спілкування ОСОБА_8 з двома потерпілими та факту перебування останнього по місцю розташування кол-центру за адресою: АДРЕСА_2 , слідством не встановлено.

ОСОБА_9 зазначає, що ризики наведені у клопотанні слідчого та встановлені у судовому засіданні слідчим суддею є недоведеними. Так, ризик переховування від органів досудового слідства та суду сторона захисту вважає недоведеним, оскільки ОСОБА_8 є раніше не судимою особою та раніше за ним не спостерігалося фактів переховування. Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є надуманим на переконання захисника, оскільки не всі речі та документи вилучено, незважаючи на те, що злочинну групу викрито ще у червня 2023 року і розслідування вже має бути закінчено відповідно до строків, передбачених КПК України. Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні є необгрунтованим, оскільки стороною обвинувачення не зазначена дійсна роль ОСОБА_8 у злочинній групі, яка може впливати на його обізнаність у особистих даних потерпілих і можливих свідків. Ризик можливого перешкоджання провадженню іншим чином сторона захисту вважає також необгрунтованим, оскільки ОСОБА_8 є молодою 19-річною особою, студентом денного відділення, який виконуючи певну роботу міг і не знати про злочинні наміри організованої злочинної групи. Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення захисник зазначає, що при доведені даного ризику слідчим використовується термін «тривалий час», проте як відомо злочинну групу було викрито у березні 2023 року, а злочинна група була створена на початку 2023 року, що свідчить про заперечення визнання вказаного слідчим терміну «тривалий час».

Захисник вказує на те, що сума застави у розмірі 3 006 080 грн. є явно непомірною для підозрюваного та його родини.

Захисниця ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

В обгрунтування вимог поданої апеляційної скарги посилається на недоведеність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Що стосується ризика, передбаченого п.1. ч.1 ст. 177 КПК України, захисниця зазначає про те, що ОСОБА_8 знав про існування кримінального провадження з моменту коли у інших осіб по вказаному провадженню проводились обшуки у червні 2023, проте не став переховуватися від органів досудового слідства. Прокурором під час розгляду клопотання не надано до суду жодного обгрунтованого доказу переховування ОСОБА_8 від органів досудового слідства.

Що стосується п.2 ч.1 ст.177 КПК України, то прокурором та слідчим не надано доказів, які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ОСОБА_8 може знищити або спотворити. Прокурором також не надано доказів, а саме показань свідків, потерпілих, інших доказів, які б свідчили про дії спрямовані з боку підозрюваного ОСОБА_8 на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваного вчинити дії направлені на знищення доказів.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор зазначив у клопотанні, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, проте захисниця зазначає, що все це є припущення, оскільки згідно підозри вбачається, що потерпілих ОСОБА_8 особисто не знав, адрес їх проживання та номери мобільних телефонів не знав. Щодо впливу на експертів, захисниця вказує, що на експертизу речі були направлені після їх вилучення, тобто ще у червні 2023 року, і з того часу відсутні будь-які факти що ОСОБА_8 будь-яким чином впливав на експертів.

Що стосується п. 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_8 ніяким чином не перешкоджав розслідуванню кримінального провадження, та з моменту коли дізнався про наявність кримінального провадження № 0000111 від 31.01.2023 не вчиняв будь-яких інших кримінальних правопорушень, крім того слідчому судді таких доказів надано не було.

Захисниця звертає увагу, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має родину - батька, матір, дві малолітні сестри. Підозрюваний не має категорії особи, яка має право виїзду за кордом під час дії воєнного стану. Згідно матеріалів кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м?який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, захисниця зазначає, що стороною обвинувачення не надано переконливих даних, що сума застави у розмірі 3 006 080 грн. є явно помірною для підозрюваного. Тому визначена сума не може залишатись у визначеному слідчим суддею розмірі ті її слід зменшити до розміру, який на переконання колегії суддів з урахуванням матеріального стану підозрюваного буде достатньою гарантією належної процесуальної поведінки та буде для нього помірною, оскільки застосування застави у розмірі 3 006 080 грн. є непомірною сумою, як для ОСОБА_8 так і для його сім?ї.

Під час апеляційного перегляду:

- захисниця ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційні скарги сторони захисту у повному обсязі та просили їх задовольнити, обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід або зменшити обраний йому розмір застави;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позицію сторін, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисників, викладені в судовому засіданні та в апеляційних скаргах щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що, відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК дає підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Згідно з наданими матеріалами ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, вчиненого за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які були предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 08 листопада 2023 року.

В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або не причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину.

Апеляційний суд зазначає, що на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що ОСОБА_8 усвідомлюючи суворість можливого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого або свідка у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Покарання, передбачене санкцією інкримінованої ОСОБА_8 статті позбавлення волі стоком від трьох до восьми років.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні воєнного стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на застосуванні якого наполягає захисник.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні ще не закінчено з об`єктивних причин, проводиться ряд слідчий дій, а тому, у разі зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який, останній матиме змогу знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та які, ще не встановлені органом досудового розслідування.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом. Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні ще не завершено, що вказує на те, що свідки у справі не допитані у судовому засіданні, а тому підозрюваний ОСОБА_8 може здійснювати на них незаконний вплив, шляхом вмовлянь або погроз, з метою зміни їх показів задля уникнення кримінальної відповідальності.

Стосовно ризику, продовження злочинної діяльності, то апеляційний суд враховує, що не дивлячись на наявність місця навчання у ОСОБА_8 та міцних соціальних зв`язків, останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, тому запобігання такому ризику, шляхом застосування домашнього арешту є недоцільним.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника в частині можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 апеляційний суд звертає увагу, що більш м`який запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом (на чому наполягає сторона захисту) або під дією іншого, більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний без будь-яких перешкод зможе переховуватися від слідства та суду, впливати на свідків.

Крім того, слідчим суддею враховано відомості про особу ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має родину - батька, матір, дві малолітні сестри, не має категорії особи, яка має право виїзду за кордом під час дії воєнного стану, раніше не судимий, у зв`язку з чим обгрунтовано застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_8 здійснював заволодіння чужим майном шляхом обману, здійснюючи незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинив дане правопорушення повторно, у складі організованої групи в якості виконавця, що враховано як слідчим суддею, так і враховується апеляційним судом під час вирішення питання щодо розміру визначеної застави.

При цьому, виходячи з положень ст. 176 КПК, застава є менш суворим запобіжним заходом порівняно з домашнім арештом або триманням під вартою, в той же час вона застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а її розмір має бути достатнім, щоб під умовою звернення внесених коштів у доход держави, підозрюваний не вдався до втечі та переховування від правоохоронних органів.

Слідчим суддею належним чином дотримано вимоги ч. 3 ст. 183 КПК та визначено запобіжний захід у вигляді застави, з належним урахуванням обставин даного конкретного кримінального провадження, зокрема вчинення злочинів з корисливих мотивів, майнової спрямованості, кількість епізодів злочинної діяльності та розміру заподіяної шкоди.

Отже, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 190 КК України ОСОБА_8 є виправданим та таким, що в повній мірі зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та забезпечити ефективність досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційні скарги сторони захисту слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 08 листопада 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України ОСОБА_8 строком до 06 січня 2024 року включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 006 080,00 гривень - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4