Справа № 203/7716/23
Провадження № 1-кс/0203/348/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000110, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.111-1 КК України,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000110, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.111-1 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у період з 27.10.2022 по 17.02.2023, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, в порушення вимог ст.65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у порушення присяги працівника прокуратури, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України, ОСОБА_4 перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту та воєнного стану та надав представникам РФ допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. Також, ОСОБА_4 , будучи громадянином України та обіймаючи посаду прокурора відділу Донецької обласної прокуратури, діючи умисно, у порушення вимог ст.65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, присяги прокурора, у період з 27.10.2022 по 17.02.2023, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, добровільно зайняв посаду, не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме співробітника у так званому «Управлінні капітального будівництва міста Маріуполя донецької народної республіки», що розташоване за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 84 Б. Оскільки санкцією ч.2 ст.111 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення можливої конфіскації майна необхідно накласти арешт на майно підозрюваного.

В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглянуто без участі власника майна підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки у разі його виклику він може здійснити подальше відчуження цього майна, що унеможливить його збереження та накладення арешту, у випадку задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання приходить до наступних висновків.

Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110, відомості про яке внесено до ЄРДР 04.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.111-1 КК України. Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, та у добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

03 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_4 було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.111-1 КК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 було вручено, в порядку, передбаченому ч.2, 8 ст.135 КПК України, а саме шляхом її надсилання до адміністрації за місцем роботи, публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також вручено захиснику підозрюваного.

Відповідно до інформації наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській, областях, АРК та м. Севастополі області від 21.12.2023 ОСОБА_4 на праві приватної власності належить транспортний засіб «KIA CERATO», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 .

Санкцією ч.2 ст.111 КК України передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна. Частинами 1, 3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання управа і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, слід дійти висновку про необхідність накладення арешту на належне йому майно шляхом заборони його відчуження та користування, з метою забезпечення конфіскації майна як додаткового виду покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 131-132, 170, 172-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000110, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.111-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на транспортний засіб «KIA CERATO», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , заборонивши володіння, користування та розпорядження цим майном.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 , прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000110, слідчим, включеним до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000110, або за їх дорученням, відповідним оперативним підрозділам згідно вимог КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1