Справа № 303/6755/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/401/23, за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.06.2023.

Цією ухвалою кримінальне провадження, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362 та ч. 3 ст. 362 КК України, в обвинуваченні за ч. 1 ст. 362 КК України - закрито, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала мотивована тим, що кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 362 КК України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, віднесено до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, що може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. Разом з тим, позиція представника Закарпатської митниці, яка визнана потерпілою особою в кримінальному провадженні приватного обвинувачення, висловлена в судовому засіданні щодо небажання підтримувати обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 362 КК України, що тягне за собою безумовне закриття кримінального провадження на підстав п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому судом першої інстанції враховано і факт подання Закарпатською митницею в особі її начальника скарги на постанову слідчого від 20.09.2022 про визнання Закарпатську митницю (код ЄДРПОУ ВП:43985560, місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20) потерпілим у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 362 КК України, що окремо свідчить про небажання підтримувати обвинувачення.

В апеляційній скарзі прокурор, просить ухвалу суду від 20.06.2023 щодо ОСОБА_9 скасувати, а кримінальне провадження в цій частині повернути на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії підготовчого провадження. Вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального

-2-

закону, що призвело до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує на те, що судом першої інстанції невірно застосовано положення ст. 284 КПК України, внаслідок чого безпідставно закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , оскільки, в даному випадку відсутній факт відмови потерпілої сторони від обвинувачення, а тому оцінка позиції потерпілої сторони під час підготовчого судового провадження, як небажання підтримувати обвинувачення,є лише припущенням. Поряд з тим зазначає, що в даному кримінальному провадженні наявні обтяжуючі обставини, а саме за епізодом за ч. 1 ст. 362 КК України, додатково кваліфіковано й інші епізоди за ч. 3 ст. 362 КК України. З огляду на зазначене вважає, що в даному випадку ч. 1 ст. 362 КК України передбачає наявність обтяжуючих обставин, які зумовлені кваліфікацією дій ОСОБА_9 ще й за ч. 3 ст. 362 КК України.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що обвинувачений належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційної скарги прокурора та вважав ухвалу суду законною й обґрунтованою, представника потерпілої особи - ОСОБА_7 , який також не підтримав апеляційну скаргу прокурора, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, вищевказаних вимог суд першої інстанції не дотримався з огляду на таке.

Зокрема п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених: частиною першою статті 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин), статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження), частиною першою статті 126 (умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, без обтяжуючих обставин), статтею 126-1 (домашнє насильство), частиною першою статті 129 (погроза вбивством без обтяжуючих обставин),

-3-

статтею 132 (розголошення відомостей про проведення медичного огляду на виявлення зараження вірусом імунодефіциту людини чи іншої невиліковної інфекційної хвороби), частиною першою статті 133 (зараження венеричною хворобою без обтяжуючих обставин), статтею 134 (незаконний аборт або стерилізація), частиною першою статті 135 (залишення в небезпеці без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 136 (ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 139 (ненадання допомоги хворому медичним працівником без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 142 (незаконне проведення дослідів над людиною без обтяжуючих обставин), статтею 145 (незаконне розголошення лікарської таємниці), статтею 151-2 (примушування до шлюбу), частиною першою статті 152 (зґвалтування без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 153 (сексуальне насильство), статтею 154 (примушування до вступу в статевий зв`язок), частиною першою статті 161 (порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної належності або релігійних переконань без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 162 (порушення недоторканності житла без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 163 (порушення таємниці листування, телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються засобами зв`язку або через комп`ютер, без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 164 (ухилення від сплати аліментів на утримання дітей без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 165 (ухилення від сплати коштів на утримання непрацездатних батьків без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 168 (розголошення таємниці усиновлення (удочеріння) без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 176 (порушення авторського права і суміжних прав без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 177 (порушення прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, топографію інтегральної мікросхеми, сорт рослин, раціоналізаторську пропозицію), статтею 180 (перешкоджання здійсненню релігійного обряду), статтею 182 (порушення недоторканності приватного життя), частиною першою статті 194 (умисне знищення або пошкодження майна без обтяжуючих обставин), статтею 195 (погроза знищення майна), статтею 197 (порушення обов`язків щодо охорони майна), статтею 203-1 (незаконний обіг дисків для лазерних систем зчитування, матриць, обладнання та сировини для їх виробництва), частиною першою статті 206 (протидія законній господарській діяльності без обтяжуючих обставин), статтею 219 (доведення до банкрутства - щодо дій, якими завдано шкоду кредиторам), статтею 229 (незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару), статтею 231 (незаконне збирання з метою використання або використання відомостей, що становлять комерційну або банківську таємницю), статтею 232 (розголошення комерційної або банківської таємниці), статтею 232-1 (незаконне використання інсайдерської інформації - щодо дій, якими заподіяно шкоду правам, свободам та інтересам окремих громадян або інтересам юридичних осіб), статтею 232-2 (приховування інформації про діяльність емітента), частиною першою статті 355 (примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань без обтяжуючих обставин), статтею 356 (самоправство - щодо дій, якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян або інтересам власника), частиною першою статті 361 (несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, без обтяжуючих обставин), частиною першою статті 362 (несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї, без обтяжуючих обставин), статтею 364-1 (зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи

-4-

приватного права незалежно від організаційно-правової форми), статтею 365-1 (перевищення повноважень службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми), статтею 365-2 (зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги) Кримінального кодексу України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_9 - старший державний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці Держмитслужби, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, тобто у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах, вчинені особою, яка має право доступу до неї та за ч. 3 ст. 362 КК України, тобто у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах, вчинені особою, яка має право доступу до неї, вчинені повторно.

В обвинувальному акті, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, органом досудового розслідування «потерпілою стороною», зазначено - Закарпатську митницю (код ЄДРПОУ ВП:43985560, місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. У разі коли особа не подавала відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов`язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання.

Слід зазначити, що в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Згідно положень ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Разом з тим, висновки суду про обгрунтованість клопотання сторони захисту та необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою представника потерпілої сторони від обвинувачення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки потерпіла сторона не подавала суду заяву про відмову від обвинувачення та не заявляла про таке в усній формі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 288/1158/16), вказано на те, що «критерієм розмежування кримінальних проваджень у формі приватного та публічного обвинувачення є зумовлене характером і наслідками протиправного діяння співвідношення публічного і приватного інтересу як об`єктів кримінально-правового захисту. Від такого співвідношення залежать передбачені законом способи вирішення конфлікту між винним і потерпілим, у тому числі можливість його розв`язання без застосування заходів кримінальної репресії.

-5-

Попри суспільну небезпечність кримінальних правопорушень приватного обвинувачення, як і будь-яких інших злочинів, їх визначальною ознакою є домінування приватного інтересу над публічним, яке надає вирішального значення волевиявленню потерпілого для притягнення чи не притягнення особи до кримінальної відповідальності. Головна ідея запровадження цієї особливої кримінальної процедури у правову систему України полягає в тому, що законодавець надає пріоритет свободі особистості у царині, яка віддана на розсуд індивіда і не може бути об`єктом втручання держави.

Волевиявлення потерпілого про притягнення винного до кримінальної відповідальності є необхідною рушійною силою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке відповідно до частини першої статті 477 КПК України може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, а в разі його відмови від обвинувачення згідно з частиною четвертою статті 26, пунктом сьомим частини першої статті 284 цього Кодексу, підлягає безумовному закриттю (за винятком кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством).

Твердження суду про небажання особи, визнаної потерпілим у кримінальному провадженні приватного обвинувачення, підтримувати таке обвинувачення, з огляду на заперечення представником правильності визнання Закарпатської митниці потерпілою особою, є лише припущенням суду і не можуть лягати в основу рішення. Разом з тим, в суді апеляційної інстанції представник Закарпатської митниці зазначив, що Закарпатська митниця не вважає себе потерпілою особою в даному кримінальному провадженні, тому не подавала суду заяву про відмову від обвинувачення та не заявляла про таке в усній формі.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.01.2022 (справа № 734/16/18) зазначив, що суд надає перевагу внутрішньому змісту юридично значущих дій над зовнішньою формою їх вираження і вважає, що потерпілий в чітких виразах відмовився від обвинувачення в усній заяві в судовому засіданні, що не дає підстав ставити під сумнів добровільність його заяви та усвідомлення її наслідків.

Таким чином, суд першої інстанції самостійно припустив, що Закарпатська митниця відмовилась від обвинувачення, що призвело до безпідставного висновку про відмову потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення та наявність підстав для закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 362 КК України.

Крім того, як зазначалось вище, відповідно до частини 1 статті 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених в тому числі, частиною першою статті 362 КК України (несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї, без обтяжуючих обставин).

Поряд з тим, як вбачається з обвинувального акту разом з епізодом за ч. 1 ст. 362 КК України, діяння ОСОБА_9 додатково кваліфіковано ще й за іншими епізодами за ч. 3 ст. 362 КК України, тому в даному випадку наявні обтяжуючі обставини. Викладене законодавцем у статті 477 КПК України застереження у дужках щодо обтяжуючих обставин при вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення.

Зазначене кореспондується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 08.10.2015 (провадження № 5-132кс15) та від 18.05.2017 (провадження № 5-79кс(15)17).

-6-

З огляду на чинні правові позиції Верховного Суду України колегія суддів констатує, про наявність обтяжуючих обставин свідчить додаткова кваліфікація дій ОСОБА_11 ще й за ч. 3 ст. 362 КК України, який є похідним від ч. 1 ст. 362 КК України, оскільки кваліфікуючою ознакою такого зазначено - повторність.

Однак судом, усупереч вимог ст. 370 КПК України, вищевказані обставини не взяті до уваги, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали від 20.06.2023 та призвело до безпідставного закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 .

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За приписами до п. 1 ч. 1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставинами, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, зокрема, у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Враховуючи зазначене вище, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стаді підготовчого судового засідання, під час якого необхідно перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України; у разі відповідності обвинувального акту КПК України призначити судовий розгляд під час якого повно та всебічно дослідити докази у кримінальному провадженні в їх сукупності та постановити законне та мотивоване рішення, що відповідає положенням ст. 370 КПК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.06.2023 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої особи від обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Ухвалу апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді