Справа №705/1746/23
1-кп/705/928/23
УХВАЛА

13.12.2023 м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 14.01.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 попередньо подано до суду клопотання, яке було ним підтримане у підготовчому судовому засіданні, про повернення обвинувального акта, в якому він просив повернути обвинувальний акт в межах кримінального провадження № 0000094 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, для усунення недоліків. Клопотання мотивував тим, що в обвинувальному акті висунуте обвинувачення за ст. 191, ст. 366 КК України неповно та таке, що не відповідає диспозиції цих статтей, що прирівнюється до його відсутності. У обвинувальному акті відсутнє формулювання та правова кваліфікація дій особи. Зазначене унеможливлює якісний і повний захист особи і, як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку. Станом на день складання письмового повідомлення про підозру не тільки відсутній склад злочину, а й відсутня потерпіла сторона, що підтверджується інформацією з реєстру до обвинувального акту.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акту та просив його задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила суд відмовити у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту з тих підстав, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000094 від 14.01.2022 складений та відповідає вимогам, передбаченим ст. 191, ст. 292 КПК України, так як містить відомості, передбачені чинним законодавством. У реєстрі матеріалів досудового розслідування слідчим викладені рух та сутність вчинених на стадії досудового розслідування слідчих та процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні. Посилання сторони захисту на некоректність обвинувачення, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, є необґрунтованим, оскільки в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування, формулювання обвинувачення викладено в обвинувальному акті так, як це вважав за необхідне прокурор, при цьому суд не може вийти за межі підготовчого судового засідання, під час якого фактичні обставини справи не досліджуються.

Представник потерпілого ОСОБА_4 при розгляді клопотання захисника про повернення обвинувального акту поклалася на розсуд суду.

Розглянувши клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту суд, вислухавши думку учасників справи, аналізуючи доводи захисника стосовно наявності підстав для повернення обвинувального акту прокурору та вирішуючи питання щодо їх обґрунтованості, дійшов таких висновків.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту визначені у частинах 1-3 статті 291 КПК України, в яких зазначено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься і поняття розумних строків, яке відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України передбачає, що кожен має право, щоб обвинувачення відносно нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Обвинувачення, як зазначено в п. 13 ст. 3 КПК України, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатись в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 № 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Згідно з висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 у справі № 5-328кс16, аналіз ст. 291 КПК України свідчить про те, що закон вимагає, зокрема, обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення. Верховний Суд України в своєму рішенні зазначив про те, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Вивченням тексту обвинувального акту встановлено, що у ньому наявні всі складові та реквізити, визначені частинами 1-3 статті 291 КПК України, у тому числі формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, на відсутність яких вказується у клопотанні. Питання відповідності обставин, які мали місце в дійсності, пред`явленому особі обвинуваченню суд позбавлений можливості оцінювати під час підготовчого судового засідання, оскільки на цій стадії не досліджують докази, якими сторона обвинувачення повинна підтвердити обґрунтованість висунутого особі обвинувачення. Тому доводи сторони захисту про наявність недоліків обвинувального акта, що перешкоджають об`єктивному розгляду справи та порушують вимоги закону і позбавляють суд можливості призначити кримінальне провадження до розгляду, є безпідставними.

Під час підготовчого судового засідання суд не досліджує фактичні обставини та не дає оцінку доказам, здобутим під час досудового розслідування, а лише вирішує питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, не торкаючись самої суті обвинувачення, та розглядає окремі клопотання заявлені учасниками судового провадження

Отже, вирішення питання щодо доведеності викладених в обвинувальному акті фактичних відомостей, які прокурор вважає встановленими та має намір відстоювати під час судового розгляду, не входить до компетенції суду під час підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції обмежений виключно тими документами, які визначені ст. 291 КПК України, а тому об`єктивно позбавлений можливості перевірити кваліфікуючі ознаки.

Суд вважає, що слідчим в обвинувальному акті викладені саме ті обставини, які прокурор вважає доведеними. і докази на їх доведення сторона обвинувачення має надавати суду під час судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані захисником у клопотанні обставини та доводи не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, а тому в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта прокурору слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 27, 32, 33, 291, 314, 314-1, 315, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1