УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 Справа №607/3994/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тернополі подання начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного судом покарання: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Тернополя, українки, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.1 ст. 309 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , представника органу пробації ОСОБА_6 засудженої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_8 звернулася до суду із клопотанням про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 та направлення її для відбування призначеного покарання.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023 ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.1 ст. 309 КК України та призначено їй за даними кримінальними правопорушеннями покарання: за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч.3 ст.358 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 до остаточно відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй 2 (два) роки іспитового строку.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 в період дії іспитового строку покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вказаний вирок суду надійшов для виконання до Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області 29.03.2023.

Одразу засудженій за місцем проживання направлено виклик до Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області для постановки на облік.

26.04.2023 засуджена з`явилася до відділу пробації та була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням. Підобліковій були роз`яснені обов`язки, покладені на неї судом, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

ОСОБА_4 було наголошено про те, що у разі ухиляння від виконання покладених на неї судом обов`язків, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом, і вона буде направлена для відбування призначеного покарання на підставі ст. 78 КК України. У цей день від засудженої було відібрано пояснення, встановлено анкетні дані та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, відповідно до якої засуджена зобов`язана з`являтись до ТРВ для реєстрації у 1 та 3 понеділок кожного місяця.

Будучи підобліковою Тернопільського міськрайонного відділу ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 зарекомендувала себе з негативної сторони. Допустила порушення обов`язку покладеного на неї судом відповідно до п.1 ч.1 ст.76 КК України: 19.06.2023 не з`явився до відділу пробації на реєстрацію без поважної причини. 03.07.2023 засуджена з`явилася та надала пояснення, що не правильно зрозуміла дні явки на реєстрацію. За дане порушення ОСОБА_4 винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

04.09.2023 ОСОБА_4 повторно не з`явилася до відділу пробації на реєстрацію. 18.09.2023 у письмовому поясненні повідомила, що погано себе почувала та викликала швидку допомогу. Згідно відповіді КНП «Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» 14.02.2023 викликів до ОСОБА_4 не зареєстровано.

05.09.2023 звернулась до сімейного лікаря, довідку надала. 06.09.2023 була госпіталізована про, що свідчить виписка з Тернопільської комунальної лікарні №2. Того ж дня ОСОБА_4 було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

До адміністративної відповідальності не притягувалась.

У судовому засіданні представник Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_6 клопотання підтримала та просила задовольнити з мотивів, викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання.

Засуджена ОСОБА_4 у судовому засіданні просила долучити до матеріалів справи докази на підтвердження того, що вона хворіла та зверталась за медичною допомогою, тому не з`явилась до органу пробації 4.09.2023. Також повідомила, що вперше не з`явилась, бо не правильно зрозуміла, у які дні має прибувати до органу пробації. Тому у задоволенні клопотання просила відмовити.

Захисник адвокат ОСОБА_9 просив у задоволенні клопотання органу пробації відмовити, у зв`язку із його безпідставністю.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У відповідності до норм КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, зокрема статтею 164 КВК України передбачений порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням. У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладений на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

Суду не надано документально підтверджених відомостей про те, чи мала засуджена реальні можливості виконати покладені на неї обов`язки і чи можливо розглядати факти, викладені у клопотанні, як свідчення небажання засудженої стати на шлях виправлення, як того вимагає п. 10 Постанови ПВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003.

Крім цього судом встановлено, що засуджена ОСОБА_4 за час перебування на обліку органу пробації з`являвся для реєстрації та допустила дві неявки, після чого з`явилась та надала пояснення про їх причини та неможливість своєчасно прибути для реєстрації до органу пробації, інших фактів неявки для реєстрації засудженої ОСОБА_4 зі змісту клопотання не встановлено. Таким чином недостатньо вжито заходів для з`ясування обставин та причин неприбуття ОСОБА_4 на виклик до органу пробації, адже як вона зазначила в судовому засіданні, один раз не з`явилась, оскільки захворіла та потребувала медичної допомоги, що підтверджується наданими нею документами.

Крім цього, вивченням матеріалів особової справи №66/2023 встановлено відсутність підстав вважати невиконання обов`язків ОСОБА_4 такими, що містять ознаки систематичності.

Окрім того встановлено, що до адміністративної відповідальності засуджена ОСОБА_4 не притягувалась.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №66/2023 стосовно ОСОБА_4 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженої стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Таким чином, клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання внесене з порушенням вимог законодавства щодо порядку виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, без належного встановлення фактів ухилення засудженої від виконання покладених на неї судом обов`язків, а також поважності причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, міркування представника органу пробації та доводи, викладені у клопотанні, думку прокурора, яка заперечила щодо задоволення клопотання, пояснення засудженої, яка просила у задоволенні подання відмовити, вивчивши матеріали особової справи №66/2023, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 539 КПК України, ст.ст.164, 166 КВК України, Постанови ПВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1