Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 , з відповідними доповненнями до апеляційної скарги і заявленими уточненнями, на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2023 року у справі за клопотанням слідчого СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , погодженим прокурором Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування примусових заходів медичного характеру відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудня-Карпилівська Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000507 від 19.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2023 року клопотання слідчого СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Сарненського окружної прокуратури ОСОБА_10 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000507 від 19.06.2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України задоволено.

Застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру, передбачений п. 4 ч.1 ст. 94 КК України, у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом до виходу з хворобливого стану.

Постановлено помістити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Дніпропетровської філії Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги Державної установи Інститут психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Алексєєнко Надії, буд.84).

До набрання ухвалою законної сили застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Рівненському слідчому ізоляторі.

Відповідно до оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 19 вересня 2023 року 19 червня 2023 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї господарства, що в АДРЕСА_1 , діючи умисно, наніс один удар кухонним ножем в область живота ОСОБА_11 , в результаті чого спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 на момент вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 183/23 від 04.08.2023, не перебував в тимчасовому хворобливому стані, але страждав на хронічний психічний розлад Параноїдну шизофренію (F20.0 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, що, є підставою для застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 покликається на незаконність і необґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Вважає, що в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відсутнє обґрунтування підстав їх застосування відносно ОСОБА_6 .

На думку захисника, сторона обвинувачення не довела, що ОСОБА_6 вчинив протиправні дії в стані неосудності.

Вказує, що в матеріалах справи немає підтвердження, що ОСОБА_6 перебував на психіатричному обліку.

Просить скасувати ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 19.09.2023 року відносно ОСОБА_6 .

В поданих доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 зазначає, що клопотання сторони обвнувачення про застосування примусових заходів медичного характеру має ряд процесуальних недоліків, які виключають формулювання обвинувачення та докази на їх підтвердження, зокрема, не відповідає вимогам ст.ст. 503, 505, 509 КПК України.

Вважає, що не мало місце вчинення злочину за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки мова йде про царапину тіла потерпілого довжиною 2.2 см. вздовж лівого підребер`я та топографічно відповідає середньо-ключичній лінії.

На думку захисника, недолік досудового розслідування стосовно ступеня тяжкості вчинення тілесного ушкодження залишився поза увагою суду першої інстанції, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Покликається на незаконність та необгрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Вважає, що немає жодного підтвердження на підстави застосування зазначених заходів стосовно ОСОБА_6 . Стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_6 скоїв свої протиправні дії саме в стані неосудності.

Просить скасувати ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 19.09.2023 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 . Змінити запобіжний захід ОСОБА_6 з поміщенням до Острозької обласної психіатричної лікарні Рівненської обласної ради строком на 60 днів.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 уточнив вимоги апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції від 19.09.2023 року скасувати і призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, підозрюваного і законного представника підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_6 , з відповідними доповненнями і уточненнями, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно дост. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч.1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Вимогами ч. 1 ст. 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, суд зобов`язаний з`ясувати такі питання :

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

І лише визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд, як це передбачено ч. 2 ст. 513 КПК України, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів судового провадження за даним клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України судом першої інстанції не були дотримані у повному обсязі наведені вище вимоги кримінального процесуального закону.

У мотивувальній частині ухвали суду зазначено покликання лише на висновок судово-психіатричного експерта № 183/23 від 04.08.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_6 в момент скоєння інкримінованого йому злочину не перебував в тимчасовому хворобливому стані, але страждав на хронічний психічний розлад ? Параноїдну шизофренію (F20.0 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Як встановлено в судовому засіданні апеляційної інстанції, наявні у провадженні докази судом не досліджувались з підстав не заперечення клопотання учасниками провадження.

Проте кримінальний процесуальний закон дозволяє будь-які спрощення під час судового розгляду лише у тому разі, якщо учасники судового розгляду, передусім обвинувачений, не оспорюють фактичних обставин вчиненого. Вочевидь така процедура незастосовна щодо неосудних осіб. Застосування спрощених підходів у поєднанні зі зміною кримінально-правової оцінки дій неосудної особи судом без дослідження доказів у цьому провадженні є неприпустимим.

Відповідно до практики ВС (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2023 року, справа № 761/37225/20, провадження № 51-321 кмо22; постанова Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02 лютого 2023 року, справа № 570/816/21, провадження №51-3563 км2) при розгляді кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого в стані неосудності, повинна ґрунтуватись лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому суд має виходити із об`єкту посягання та об`єктивної сторони вчиненого діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, з урахуванням всіх фактичних обставин і зовнішнього прояву дій особи, а також має оцінюватись за загальними критеріями - характером і ступенем з урахуваннях всіх елементів, які їх визначають (характером суспільних відносин, на які діяння посягає, об`єктивними ознаками діяння, а саме місцем, часом, обстановкою, способами й засобами його вчинення, знаряддям, кількістю осіб, характером суспільно-небезпечних наслідків, інтенсивністю посягання, видом і розміром шкоди, яка заподіюється діянням охоронюваним кримінальним законом суспільним відносинам чи ставить їх під загрозу реального заподіяння такої шкоди).

Виходити лише із фактичних наслідків, які настали у результаті дій неосудної особи не можна, оскільки існує високий ризик неправильної оцінки самої суспільно небезпечної поведінки такої неосудної особи, що в свою чергу впливає на обрання для такої особи певних примусових заходів медичного характеру, визначення того факту чи мало місце суспільно небезпечне посягання на життя інших осіб взагалі.

З системного аналізу вказаних норм КПК слідує, що законодавець покладає на суд обов`язок під час розгляду клопотання про застосування до особи примусових заходів медичного характеру, ураховуючи те, що така особа є неосудною і не усвідомлює свої дії та події, що відбуваються з нею, здійснити повне та всебічне дослідження матеріалів, якими обґрунтовується дане клопотання, а також на підставі такого дослідження встановити усі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Однак суд першої інстанції залишив дані вимоги поза увагою.

За таких обставин, ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною, обґрунтованою і вмотивованою, її зміст не відповідає вимогам статті 370 КПК.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За наведеного, із врахуванням апеляційних вимог захисника та повноважень суду апеляційної інстанції, ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а апеляційна скарга захисника ? задоволенню.

Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, а також з метою попередження ризику небезпечної поведінки ОСОБА_6 , ураховуючи особливості апеляційного розгляду, а також те, що судове рішення скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає за необхідне залишити останнього під вартою на строк, мінімально необхідний для вирішення вказаного питання судом першої інстанції, але не більш ніж на 60 днів.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, судовий розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , з відповідними доповненнями до апеляційної скарги і заявленими уточненнями, задовольнити.

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2023 року відносно ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

ОСОБА_6 залишити під вартою до вирішення судом першої інстанції питання щодо обрання йому запобіжного заходу, але не більш ніж на 60 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3