Справа № 932/7963/23
Провадження № 1-кс/932/3243/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001086 від 31.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001086 від 31.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, в якому останній просить, накласти арешт на майно, а саме: сумку червоно-чорного кольору з інструментом (кусачками), тросом, медичною маскою та телефоном невідомого походження золотого кольору, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що в провадженні слідчого відділення ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0001086, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України.

31.08.2023 приблизно о 16 год. 42 хв., ОСОБА_5 знаходячись біля ТРЦ «Мост - Сіті», який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Королеви Єлизавети ІІ, буд. 2, побачив велосипед чорного кольору, з надписом темного кольору на рамі «FORMULA», та білим надписом на колесах «RACE 29», який був запаркований біля головного входу у ТРЦ «Мост Сіті», та який був позбавлений можливості пересування, шляхом обмотування тросом колеса та рами велосипеда, який останній визначив предметом свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_5 перебуваючи у вищевказаному місці та у вищевказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, достовірно знаючи, що на всій території України діє воєнний стан, викрав велосипед чорного кольору, з надписом темного кольору на рамі «FORMULA», та білим надписом на колесах «RACE 29» та почав його котити, однак з незалежних від його волі причин не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був викритий свідком ОСОБА_6 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 9 700 гривень.

При огляді місця події від 31.08.2023 року були вилучені наступні речі: сумка червоно-чорного кольору з інструментом (кусачками), тросом, медичною маскою та телефоном невідомого походження золотого кольору.

Вищевказані вилучені речі належать, згідно ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001086.

Враховуючи, що інші особи, можуть знищити, перетворити чи відчужити вищевказані виявлені та вилучені речі, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, у ході досудового розслідування з метою їх збереження (доказів), зокрема запобігання можливості знищити, приховати, чи відчужити майно, яке є речовим доказом, виникла необхідність у позбавленні за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину, а саме вищевказані вилученні предмети..

У судове засідання слідчий не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. В своєму клопотанні просить розглянути без виклику та участі сторін.

Власник майна та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що Дніпровським РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001086, відомості про яке внесені до ЄРДР 31.08.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України за заявою ОСОБА_7 за фактом незакінченого замаху ОСОБА_5 на таємне викрадення майна ОСОБА_7 - крадіжку велосипеда чорного кольору, з надписом темного кольору на рамі «FORMULA», та білим надписом на колесах «RACE 29», який був запаркований біля головного входу у ТРЦ «Мост Сіті».

Даний факт зареєстровано в ЖЄО за № 28311.

Згідно протоколу огляду місця події від 31.08.2023 року в ході огляду відкритої ділянки місцевості поряд з ТРЦ «Мост Сіті» за адресою м. Дніпро, вул. Королеви Єлизавети ІІ, буд. 2, було виявлено та вилучено речі, які постановою слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області визнано речовими доказами, а саме сумку червоно-чорного кольору з інструментом (кусачками), тросом, медичною маскою та телефоном невідомого походження золотого кольору

В разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони користування, розпорядження (відчуження, реалізації) майна та його можливе подальше незаконне відчуження або володіння ним, позбавить орган досудового можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування у даному кримінальному провадженні.

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення дієвості повного та всебічного розслідування злочину та проведення ряду відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони користування, відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001086 від 31.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: сумку червоно-чорного кольору з інструментом (кусачками), тросом, медичною маскою та телефоном невідомого походження золотого кольору, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ