У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

"28" грудня 2023 р. смт Тиврів 145/975/23 1-кп/145/149/2023

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 07.09.2022, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1, 2, 3 ст.307 КК України,

встановив:

Ухвалою Тиврівського районного суду від 18.12.2023 призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, зокрема:

повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України,

закриття провадження у випадках, передбачених п.п. 4- 8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України,

повернення обвинувального акта,

направлення обвинувального акту для визначення підсудності, не встановлено.

Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки останній обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, а також може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення подібного характеру, оскільки злочини, які вчиняються ОСОБА_4 мають системний характер, починаючи з моменту його звільнення з місця позбавлення волі від 08.04.2020, тобто наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить призначити справу до судового розгляду, клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав, з підстав, викладених у ньому, та просить його задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечує проти задоволення клопотання про продовження йому строку тримання під вартою, щодо призначення справи до судового розгляду заперечень не має.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, щодо вирішення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахувавши вимоги ст.178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Суд враховує вимоги ст.177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Також суд, враховує вимоги ст.5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці (справи «Талаліхіна проти України», «Виноградський проти України», «Чернявський проти України») неодноразово зазначав, що з метою недопущення надмірності строків тримання особи під вартою суддям необхідно належним чином оцінювати обставини та необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ухвалами Тиврівського районного суду Вінницької області від 22.06.2023, 02.08.2023, 25.09.2023, 14.11.2023 йому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, з урахуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано,

Відповідно до наявних матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі з 9 до 12 років. Термін тримання обвинуваченого під вартою спливає 12.01.2024, розгляд справи не розпочато, обвинуваченого, свідків не допитано, не досліджено письмові докази, що не виключає можливості тиску обвинуваченого на свідків, також обвинувачений може іншим чином перешкоджати встановленню об`єктивної істини, що і доводить існування ризиків у кримінальному провадженні, визначених ст.177 КПК України.

Сукупність вищезазначеного свідчить, що на даній стадії судового розгляду жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не досягне мети застосування запобіжного заходу, визначеної ст.177 КПК України.

Все зазначене свідчить, що ризики встановлені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу існують, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим, дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Суд вважає, що справа може бути призначена до судового розгляду, оскільки вона відповідно до вимог ст.ст.32, 33 КПК України за територіальною підсудністю підлягає розгляду Тиврівським районним судом Вінницької області.

Обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування складено відповідно до ст. 291 КПК України.

Відповідно до ст. 27 КПК України кримінальне провадження може бути розглянуте у відкритому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 183, 314-316, 176-178, 193, 194, 196-197 КПК України, суд

ухвалив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 07.09.2022, відносно вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1, 2, 3 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні на 05 січня 2024 року о 13 годині 00 хвилин в приміщенні Тиврівського районного суду (смт. Тиврів Вінницької області, вул. Шевченка, 3).

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 лютого 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду, виключно в частині продовження строку запобіжного заходу. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Суддя ОСОБА_6