Справа № 357/8753/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

учасника кримінального провадження:

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002133 від 01.05.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.03.2002 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 (два) роки; 11.02.2005 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, 10.02.2007 звільнений умовно-достроково з Ізяславської ВК №31 на невідбутий строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців 29 (двадцять дев`ять) днів; 03.08.2007 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, звільнений 06.12.2012 з Бучанської ВК №85 по відбуттю строку покарання; 19.04.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 10 (десять) років, 22.07.2022 звільнений із Замкової ВК №58 Хмельницької області по відбуттю строку покарання; 12.12.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, що становить 17000 гривень, який не сплачено,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.345 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

29.04.2023, близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, біля будинку № 28 по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області, де на узбіччі побачили ОСОБА_6 , який перебував в безпорадному стані у зв`язку із алкогольним сп`янінням, та в цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, після чого він покликав особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яка перебувала поруч.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 попередньо домовившись із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, про вчинення крадіжки, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, скориставшись фізіологічним станом потерпілого ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 вчинив крадіжку велосипеда «TOPRIDER», чорно-білого кольору, вартістю 5266,67 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинила крадіжку мобільного телефона «Samsung Galaxy A03 Core», світло-рожевого кольору, вартістю 2275 гривень, який знаходився в нагрудній кишені куртки, в яку був одягнений ОСОБА_6 , мобільного телефона «Ergo F182», чорного кольору, вартістю 310 гривень, який знаходився в рюкзаку потерпілого.

Після цього ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили майнову шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 7851,67 гривень.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім цього, 01.06.2023 року, близько 16 години 30 хвилин, працівники поліції у складі оперуповноваженого СРЗПВ ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , оперуповноваженого СРЗПВ ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 та оперуповноваженого СРЗПВ ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , перебуваючи на службовому автомобілі марки «ВАЗ 2109», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, згідно з листом слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 виконували завдання, щодо забезпечення явки ОСОБА_4 та ОСОБА_11 до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області для вручення останнім повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Працівники поліції прибули до місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , що в АДРЕСА_2 , де поруч із ринком було виявлено останніх та запрошено їх до службового автомобіля для забезпечення явки до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області.

Після цього, 01.06.2023 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля марки «ВАЗ 2109», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, рухаючись по вул. Шолом-Алейхема, 38А, що в м. Біла Церква Київської області з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та небажанням прибувати до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області для отримання повідомлення про підозру у вчиненні крадіжки, перебуваючи поруч із працівником поліції оперуповноваженим СРЗПВ ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 , який здійснював його супроводження, та усвідомлюючи, що працівники поліції виконують службові обов`язки, демонструючи явну зневагу до працівників поліції та переслідуючи умисел на заподіяння працівнику поліції тілесних ушкоджень та висловлюючи погрозу вбивством, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на погрозу вбивством працівникам поліції, під час виконання ними службових обов`язків, усвідомлюючи те, що його умисні дії здатні викликати у потерпілого ОСОБА_9 побоювання за своє життя і здоров`я та бажаючи цього, дістав із нагрудної сумки ніж та усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки, намагався нанести два удари в бік потерпілого ОСОБА_9 , однак потерпілий відреагувавши на загрозу збоку ОСОБА_4 , взяв останнього за руки та зміг уникнути ударів ножем, скерувавши його в сидіння службового автомобіля, внаслідок чого ножем було пошкоджено сидіння службового автомобіля марки «ВАЗ 2109».

В подальшому, після зупинки службового транспортного засобу, ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, спрямовану на погрозу вбивством працівникам поліції, тримаючи в руках ніж продовжував здійснювати хаотичні рухи ножем, словесно погрожував фізичною розправою ОСОБА_9 , в свою чергу, оперуповноважений СРЗПВ ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_7 згідно зі ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію» застосував прийоми рукопашного бою до ОСОБА_4 , вибивши при цьому ніж з рук останнього, однак ОСОБА_4 дістав з кишені куртки інструмент типу «мультитул» та продовжив розмахувати ним перед працівниками поліції, погрожуючи при цьому працівникам поліції, які були сприйняті останніми, як реальна підстава для побоювання за своє життя та здоров`я під час виконання ними службових обов`язків. Однак, протиправні дії ОСОБА_4 були припинені шляхом застосування до останнього заходів фізичного впливу та спеціальних засобів - кайданки.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.345 КК України, без кваліфікуючих ознак, а саме як погрозу вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.345 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце, мотив та спосіб вчинення ним інкримінованих злочинів, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності.

2.2. Обсяг доказів.

Судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 ,ч.1 ст.345 КК України.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.345 КК України, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням письмових матеріалів щодо речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

2.3. Показання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

2.4. Дослідження доказів.

До матеріалів справи надано документи, зокрема витяги з ЄРДР за № 0002133 від 01.05.2023 та № 0002712, з яких вбачається факт реєстрації кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.345 КК України, постанова про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх документами від 05.05.2023, постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 08.05.2023, розписку ОСОБА_4 , розписку ОСОБА_6 , постанову про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 10.05.2023, розписку ОСОБА_6 від 10.05.2023, постанову про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх документами від 10.05.2023, звіт про фактичні затрати на проведення експертизи № 2290, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.06.2023, постанову про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 01.06.2023, розписку ОСОБА_8 від 01.06.2023, постанову про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження документу від 01.06.2023, постанову про визнання та передачу на зберігання речових доказів від 01.06.2023, квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 772 від 21.06.2023, постанову про визнання та передачу на зберігання речових доказів від 01.06.2023, квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 768 від 21.06.2023, постанову про визнання та передачу на зберігання речових доказів від 01.06.2023, квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 778 від 22.06.2023, висновок експерта судової товарознавчої експертизи № 2290, довідку КНП «Ставищенська лікарня» Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області № 148 про клінічне обстеження на стан сп`яніння особи, що не є водієм транспортного засобу.

2.5. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

До матеріалів справи надано копію паспорту ОСОБА_4 на підтвердження особи обвинуваченого та документи, які свідчать, що обвинувачений у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра медичну допомогу не отримує, отримував медичну допомогу у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від наркотичного засобу з 2001 по 2007 рік; перебуває на обліку Білоцерківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м.Києві та Київській області з 09.03.2023 на підставі вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2022, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, документів на підтвердження сплати штрафу до Білоцерківського РВ № 1 не надано; на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває; раніше судимий: 18.03.2002 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 (два) роки; 11.02.2005 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, 10.02.2007 звільнений умовно-достроково з Ізяславської ВК №31 на невідбутий строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців 29 (двадцять дев`ять) днів; 03.08.2007 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, звільнений 06.12.2012 з Бучанської ВК №85 по відбуттю строку покарання; 19.04.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 10 (десять) років, 22.07.2022 звільнений із Замкової ВК №58 Хмельницької області по відбуттю строку покарання; 12.12.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, що становить 17000 гривень, який не сплачено.

Згідно зі складеною уповноваженою особою Білоцерківського районного відділу № 1 Філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області досудовою доповіддю щодо ОСОБА_4 від 30.08.2023 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - дуже високий. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк становитиме дуже високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особу з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

3.Кваліфікація дій обвинуваченого судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів та процесуальних витрат, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 , поза розумним сумнівом, у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.345 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а також погрозі вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає визнання винуватості.

Обставинами, які передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

При цьому, суд не визнає обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану (ч.1 ст.345 КК України), оскільки така обставина, не є тотожною поняттю «в умовах воєнного стану», місце вчинення злочину не відноситься до районів вогневого ураження, тимчасової окупації чи проходу військ, тобто воєнні дії не проводяться, а тому обвинувачений ОСОБА_4 не мав можливості використати найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення.

5. Мотиви призначення покарання.

5.1. Позиції учасників провадження щодо покарання.

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинено обвинуваченим, просив призначити обвинуваченому за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців, за ч.1 ст.345 КК України - у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2022 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців та штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень), який у порядку ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник погодились з думкою прокурора щодо призначення покарання.

5.2. Висновки суду щодо покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжкого злочину та нетяжкого відповідно до ст. 12 КК України, обставини його вчинення, форму вини, наслідки діяння, особу винного, який має постійне місце проживання, відсутність характеристики за місцем проживання, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність сім`ї та утриманців, відсутність офіційного місця працевлаштування, отримання медичної допомоги у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від наркотичного засобу з 2001 по 2007 рік, відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, досудову доповідь органу пробації, а також обставину, яка пом`якшує покарання, обтяжуючі обставини, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що ОСОБА_4 є особою небезпечною для суспільства, маючу деформацію життєвих принципів, який систематично вчиняє кримінальні правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів, проти власності, проти життя та здоров`я особи, належних висновків для себе не зробив, що свідчить про його виняткову зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість.

Окрім цього, судом встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2022 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, що становить 17000 гривень, який наразі не сплачено.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

6. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Потерпілим ОСОБА_6 (цивільний позивач) пред`явлено до обвинуваченого ОСОБА_4 (цивільний відповідач) позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок скоєння кримінального правопорушення, в розмірі 5 576,67 грн.

В обґрунтування позову цивільний позивач посилається на те, що вчиненим ОСОБА_4 злочином йому завдана матеріальна шкода, а саме в нього викрадено велосипед «TOPRIDER» вартістю 5 266,67 грн та мобільний телефон «Ergo F182» вартістю 310 грн, які в ході досудового розслідування йому повернуті не були.

Потерпілий (цивільний позивач) в судовому засіданні 07.09.2023 цивільний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 (цивільний відповідач) в судовому засіданні цивільний позов визнав у повному обсязі.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог потерпілого (цивільного позивача) не заперечував.

Прокурор в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та вважав їх обґрунтованими.

Надаючи оцінку законності та обґрунтованості вимог потерпілого щодо відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зав`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з висновком експерта судової товарознавчої експертизи № 2290 від 17.05.2023 ринкова вартість мобільного телефону «Ergo» моделі «F182», чорного кольору, бувшого у використанні з вересня 2021, станом на 12.05.2023 складає 310 грн, ринкова вартість велосипеда марки «TOPRIDER», 29 діаметр колес, чорно-білого кольору, бувшого у використанні з серпня 2020 року станом на 12.05.2023 складає 5 266,67 грн.

Отже, розмір матеріальних збитків ОСОБА_6 складає 5 576,67 грн.

Враховуючи, що розмір матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_6 неправомірними діями ОСОБА_4 , підтверджено належними та допустимими доказами, цивільний позов ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

7. Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 01.06.2023 о 17:20 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. На підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2022 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2023 до 24.09.2023 включно. При цьому, суд вважає доцільним продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта № 2290 від 17.05.2023) у сумі 230 грн (двісті тридцять гривень 00 копійок).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, ст.185, 345 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2022 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців та штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень), який у порядку ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання - 01.06.2023, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню в період з 01.06.2023 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок скоєння кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 5 576, 67 грн (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень шістдесят сім копійок).

Речові докази:

-оптичний диск DVD-R, S/N: MFP685AJ24195700 об`ємом 4,7 gb, який відповідно до постанови про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх документами від 05.05.2023 зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-два договори ПТ «Найкращий ломбард», укладені з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк. кожен, які відповідно до постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 08.05.2023 зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-чоловічу кепку чорного кольору з наявним логотипом білого кольору без наявних маркувальних надписів, джинсові штани чорного кольору марки «Laura Toreli» без наявних маркувальних надписів, чоловічу балонову куртку марки «Glarner Kantonalbank» чорного кольору, чоловічі кросівки чорного кольору з чорно-білими шнурками та помаранчевими вставками в області п`яток на підошві, які відповідно до постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 08.05.2023, розписки ОСОБА_4 передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити ОСОБА_4 ;

-рюкзак чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «A03 Core», які відповідно до постанов про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 08.05.2023, розписки ОСОБА_6 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 ;

-коробку білого кольору від мобільного телефона марки «Samsung» моделі «A03 Core», коробку від мобільного телефону марки «Ergo» моделі «F182», які відповідно до постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 10.05.2023, розписки ОСОБА_6 від 10.05.2023 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 ;

-оптичний диск DVD-R, об`ємом 4,7 gb, який відповідно до постанови про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх документами від 10.05.2023 зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон марки «Poco» моделі «F3», блакитного кольору в силіконовому чохлі, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 мобільний номер ( НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ), який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 01.06.2023, розписки ОСОБА_8 від 01.06.2023 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_8 ;

-диск для лазерних систем зчитування, який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження документі від 01.06.2023 приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-металевий мультитул сірого кольору, запакований до паперового конверту жовтого кольору, який відповідно до постанови про визнання та передачу на зберігання речових доказів від 01.06.2023, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 772 від 21.06.2023 зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області - знищити;

-ніж з написом «SABER», запакований до паперового конверту жовтого кольору, який відповідно до постанови про визнання та передачу на зберігання речових доказів від 01.06.2023, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 768 від 21.06.2023 зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області - знищити;

-мобільний телефон «ТОТО», запакований до паперового конверту жовтого кольору, який відповідно до постанови про визнання та передачу на зберігання речових доказів від 01.06.2023, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 778 від 22.06.2023 зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області повернути власнику ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта № 2290 від 17.05.2023) у сумі 230 грн (двісті тридцять гривень 00 копійок) на користь держави.

На вирок суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1