ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/174/24 Справа № 211/8280/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0001447 від 22.12.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 19 лютого 2024 року включно, без визначення застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Також зазначено, що ОСОБА_7 розуміючи тяжкість покарання, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності. Також, слідчим суддею зауважено, що з метою уникнення покарання ОСОБА_7 може самовільно залишити місце несення служби, що само по собі утворює склад інших кримінальних правопорушень, передбачених за ст. 407 -408 КК України.

Крім того визнано доведеним ризик незаконного впливу на свідків, оскільки останні проживають з підозрюваним за однією адресою, а тому перебуваючи на свободі ОСОБА_7 матиме реальну можливість здійснення на них незаконного впливу.

Слідчим суддею враховано також дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, однак визначено, що останні не слугували стримуючим фактором у його протиправній діяльності, у зв`язку з чим більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосування електронного засобу контролю.

В обгрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків.

Зазначає, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та здійснення спроб переховування. Вказує на те, що обґрунтованість пред`явленої підозри не може бути самостійною підставою для застосування виняткового запобіжного заходу.

Вважає, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, утримує трьох неповнолітніх дітей, до початку повномаштабного вторгнення працював електрогазозварювальником та на даний час проходить військову службу, що у своїй сукупності нівелює заявлені ризики та слугує підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Вказує про те, що слідчим суддею всупереч вимог процесуального закону не визначено заставу.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

У зв`язку з тим, що чинними нормами кримінального процесуального законодавства не визначено ані поняття «обґрунтована підозра», ані єдиних критеріїв підходу до визначення її наявності у кримінальному провадженні, в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ, є джерелом права.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001447 від 22.12.2023 (а. с. 4-3); протоколом огляду місця події від 22 грудня 2023 року (а. с. 7-6 ); медичною довідкою КП Криворізька міська клінічна лікарня №2, згідно якої з 22.12.2023 ОСОБА_10 перебуває на стаціонарному лікуванні з клінічним діагнозом: проникаюча колото-різана рана грудної клітини праворуч із пошкодженням внутрішньої грудної артерії, межреберної артерії, верхньої частки правової легені, травматичний пневмогемоторакс праворуч, геморагічний шок 3 ступеня (а. с. 9); протоколами допитів свідків-очевидців події ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які зазначили про обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, згідно якої до матеріалів кримінального провадження долучено та визнано речовими докази, а саме знаряддя злочину розкладний ніж зі слідами РБК, та інші речі вилучені під час огляду місця події, які містять сліди РБК (а. с. 23), які у своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність до інкримінованих йому злочинів.

Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновок слідчого судді щодо наявності щодо ОСОБА_7 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків у даному провадженні, оскільки останньому відомі їх анкетні дані та місця проживання. Враховуючи, що свідками по справі є зокрема особи близькі родичі останнього та його знайомі, які надають викривальні показання стосовно нього, і вказані особи судом не допитані, ризик незаконного впливу на останніх з метою примушування до надання тих чи інших показань існує і є вагомим.

Враховуючи вищевикладене, висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, об`єктивно існують та для їх запобігання необхідно застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування судом більш м`якого запобіжного заходу, як про це просить захисник в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Твердження захисника щодо міцних соціальних зв`язків підозрюваного, наявності місця проживання та неповнолітніх дітей, суд апеляційної інстанції бере до уваги, однак останні не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді і відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки такі обставини жодним чином не спростовують встановлених ризиків та не слугували стримуючим фактором для ОСОБА_7 під час вчинення злочину.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що підозрюваним вчинено тяжкий злочин стосовно свого близького родича тестя, через що міцність соціальних зв`язків, не забезпечило уникнення конфлікту та не було стримуючим фактом для нього.

Колегією суддів приймається до уваги, що кримінальне провадження №0001447 від 22.12.2023 перебуває на початковій стадії та органу досудового розслідування необхідно призначити та отримати висновки експертних досліджень, провести інші слідчі дії, допитати свідків та потерпілого, виконати вимоги ст. 290 КПК, у зв`язку з чим застосування саме виняткового запобіжного заходу на даній стадії розгляду є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та участі останнього у процесуальних діях.

На думку колегії суддів, враховуючи наведені обставини, а також тяжкість та характер скоєного злочину, застосування альтернативного запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на даній стадії розгляду, а наведені позитивні характеристики заслуговують на увагу, однак не слугують достатньою підставою для зміни запобіжного заходу.

Доводи захисника не містять нових відомостей, що мають істотне значення для прийнятого рішення, та полягають у переоцінці тих обставин, що були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання та дістали належну оцінку.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 цього Кодексу, слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що підозрюваним вчинено злочин з застосуванням насильства проти життя та здоров`я особи, слідчий суддя не визначаючи заставу діяв відповідно до зазначених вимог закону, через що апеляційні доводи сторони захисту в цій частині є безпідставними.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді та вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими. У подальшому доцільність тримання цього підозрюваного під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному етапі кримінального провадження вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0001447 від 22.12.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4